УХВАЛА
27 грудня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 06 листопада 2018 року, якою задоволено подання начальника Баришівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
представника органу пробації ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 06 листопада 2018 року задоволено подання начальника Баришівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Таке рішення вмотивоване тим, що незважаючи на те, що в провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до обвинувачення він вчинив в період іспитового строку, суд вважає, що доки не буде встановлена вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, відсутні підстави вважати, що він вчинив злочин в період іспитового строку.
Суд першої інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Оскільки до матеріалів справи не додано копію вироку суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку, що подання начальника уповноважного органу з питань пробації підлягає задоволенню.
На вказане судове рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні подання начальника Баришівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Апелянт звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_5 , який перебував на обліку в Баришівському міськрайонному відділі з питань пробації, будучи ознайомлений з правилами відбування іспитового строку та попереджений про відповідальність у разі вчинення нового злочину, в березні 2017 року вчиняє новий злочин. В квітні 2017 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України направлено до суду.
Прокурор зазначає, суду першої інстанції, який розглядав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, було відомо про вчинення ОСОБА_5 нового злочину під час іспитового строку, проте суд проігнорував дану обставину та задовольнив подання, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від покарання.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати, засуджений ОСОБА_5 та представник органу пробації ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, на думку колегії суддів, суд першої інстанції припустився помилки та невірно застосував закон, який повинен був застосувати.
Так, відповідно до вироку Березанського міського суду Київської області від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та йому призначене покарання до трьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Проте, незважаючи на ці обставини, суд задовольнив подання та звільнив ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. Обгрунтовуючи таке рішення, суд з огляду на презумпцію невинуватості вважає, що до ухвалення обвинувального вироку ОСОБА_5 вважається невинуватим, відтак до нього можуть бути застосовані положення ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України.
Колегія суддів вважає, що такі підстави прийнятого судом рішення не узгоджуються з вимогами закону та рекомендаціями, викладеними в п.10 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року.
Колегія суддів зазначає, що дійсно, відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими статтями 71,72 цього Кодексу.
Відповідно до матеріалів провадження за поданням, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 перебуває на розгляді в Березанському міському суді Київської області. У разі ухвалення обвинувального вироку суд, відповідно до вимог ст. 71 КК України, зобов`язаний призначити покарання за сукупністю вироків, якщо буде встановлено, що засуджений після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин.
Верховний Суд України в зазначеній вище Постанові Пленуму вказав, що уразі про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, суд, який розглядає справу за новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому законом порядку.
Отже, ухвалене судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від покарання за попереднім вироком позбавляє можливості суд, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням цих вимог закону. В той же час, якщо суд дійде висновку про невинуватість особи, питання про його звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком в подальшому може бути вирішене судом.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в поданні начальника Баришівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 06 листопада 2018 року про задоволенння подання начальника Баришівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, скасувати.
Ухвалити нову, якою в задоволенні подання начальника Баришівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3