Справа №243/3571/18
Провадження №1-кп/243/514/2018
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000041 від 10.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И ЛА :

В період часу з 27 лютого 2015 року по 10 березня 2018 року ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово непідконтрольній території Донецької області, діючи умисно, за власною ініціативою, приймав участь в діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».

Так, протягом квітня 2014 року ОСОБА_10 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, утворено незаконні збройні формування шляхом об`єднання двох і більше осіб з метою здійснення терористичних актів, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичними групами, до складу яких увійшли невстановлені досудовим розслідуванням особи, які шляхом здійснення тероризму, тобто суспільно небезпечної діяльності, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади, взяли під збройний контроль частину території Донецької області, до складу якої увійшли адміністративно- територіальні одиниці (райони) та самоврядні територіальні одиниці (міста, селища, села).

06.04.2014 року вище визначеними терористичними групами було оточене та захоплене приміщенні Донецької обласної державної адміністрації, розташоване за адресою: м. Донецьк, бульвар Пушкіна, буд. 34, внаслідок чого місто Донецьк перейшло під контроль терористичних груп.

З метою приховування своєї злочинної діяльності, а також визнання «ДНР», як державного утворення на міжнародному рівні, отримання більш поширеної підтримки серед місцевого населення Донецької області, пропаганди і поширення ідеології створення псевдодержавного утворення на території південно-східної частини України, отримання фінансування та іншого сприяння своєї терористичної діяльності, а також подальшої легітимізації своєї терористичної діяльності, спрямованої на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, керівниками терористичних груп 07.04.2014 року утворено організацію, що відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною під назвою «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») шляхом об`єднання окремих терористичних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб, з метою продовження здійснення терористичної діяльності, у межах якого було здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та видано Акт про проголошення державної самостійності «Донецької народної республіки», яким публічно закликали місцеве населення до проведення 11.05.2014 року на порушення порядку, встановленого Конституцією України та Законом України «Про всеукраїнський референдум» так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «ДНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

Для реалізації вищезазначеного загального злочинного умислу у складі терористичної організації було утворено так звані «політичний блок» та «силовий блок».

На учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;

- видання так званих нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР»;

- організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з терористичною організацією «Луганська народна республіка» та її керівниками з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації «ДНР», що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам України та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» (не передбачених законом збройних формувань) для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань та терористичних груп), відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ДНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» (не передбачених законом збройних формувань та терористичних груп) та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- вчинення терористичних актів та диверсій на території України;

- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ДНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації;

- організація виробництва, налагоджування ремонту деяких видів зброї та бойових припасів, створення військово-промислового комплексу «ДНР».

З метою захисту територіальної цілісності України 13.04.2014 Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі відображено у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-УШ, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за №106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за №1597-УІІ, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за №337-УІІІ, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за №1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до

особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за №145-УІІІ.

Достовірно усвідомлюючи всі наведені вище обставини, ОСОБА_6 перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Горлівки Донецької області, діючи умисно за власною ініціативою, з корисливих мотивів, з метою участі в злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, на початку 27.02.2015 року звернувся до невстановленої під час досудового розслідування особи з питання вступу до лав незаконного збройного формування терористичної організації «Донецька народна республіка», та отримав координати штабу 1 -ї роти 1 мотострілецького батальйону 1 армійського корпуса так званого міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою по АДРЕСА_2 », куди можливо вступити. Прибувши до зазначеного штабу ОСОБА_6 зустрівшись із представниками незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» на ім`я ОСОБА_11 з позивним « ОСОБА_12 », який відвів його до керівника 1-ї роти з позивним « ОСОБА_13 » (інші дані органом досудового розслідування не встановлені), після бесіди з яким йому повідомили, що необхідно буде прибути у розташування 3 взводу 1 роти у АДРЕСА_3 . В той-же день прибувши за вказаною адресою ОСОБА_6 від представника « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_14 (позивний « ОСОБА_15 ») отримав військову форму.

12 березня 2015 року ОСОБА_6 разом із іншими бажаючими вступити до лав незаконного збройного формування «ДНР» прибули до республіканського військомату у м. Донецьк де після роз`яснення умов вступу та проходження військової служби у складі незаконного збройного формування, ОСОБА_6 надав свою згоду та, після проходження медичної комісії та оформлення, 12 березня 2018 року був офіційно зарахований до складу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 3 бригади 1 АК терористичної організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина № НОМЕР_1 так званого Міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») на посаду водія-механіка, отримав військовий квиток серії НОМЕР_2 , тим самим добровільно вступив до незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР».

При цьому ОСОБА_6 , діючи з єдиним умислом на участь в діяльності терористичної організації «ДНР», усвідомлював, що представники вказаного незаконного збройного формування, участь у діяльності якої він приймає, функціонує на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області.

ОСОБА_6 вступаючи та беручи участь у діяльності вищезазначеного незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР», був достовірно обізнаним, що останнє відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризуються наявністю єдиноначальності та субординації, використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів), мають воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставлять перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області, так званих «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України), та мають для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю - автомати, карабіни, кулемети, бойові припаси (патрони та ручні гранати), також відповідну військову техніку.

Крім того, ОСОБА_6 усвідомлював, що вищезазначені підрозділи терористичної організації «ДНР» не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Так, ОСОБА_6 , в складі незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» - 1 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону З мотострілецької бригади 1 АК терористичної організації «ДНР» (військова частина № НОМЕР_1 так званого Міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), був забезпечений військовою формою одягу зі знаками розрізнення «ДНР» та зброєю - автоматом Калашникова та набоями до нього та безпосередньо приймав участь у діяльності незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР приймаючи участь в бойових діях проти підрозділів ЗС України в районі населеного пункту АДРЕСА_3 .

Проте, 09.03.2018 року приблизно о 16 год. 30 хв. під час проведення контррозвідувальних заходів, спрямованих на виявлення та попередження терористичних актів, діяльності незаконних збройних формувань та терористичних організацій, зведеною групою зі складу співробітників відділу ОГ ГУ ВКР ДКР СБУ в зоні проведення АТО та військовослужбовців 24 ОМБр В/Ч НОМЕР_3 біля н.п. Зайцеве Бахмутського району Донецької області ОСОБА_6 було затримано.

Таким чином, своїми вказаними вище умисними діями, які виразились в участі у терористичній організації «ДНР», ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , знаходячись в н.п. Зайцево Бахмутського району Донецької області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено) в період з 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), та перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування - 1 роти 1 мотострілецького батальйону 3 бригади 1 АК терористичної організації «ДНР» (військова частина № НОМЕР_1 так званого Міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), і будучи достовірно обізнаним про необхідність отримання відповідного дозволу на поводження з конкретною вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї компетентного органу Міністерства внутрішніх справ України, придбав шляхом безоплатного отримання від невстановленого представника незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» (інші дані органом досудового розслідування не встановлені) бойову нарізну вогнепальну зброю, а саме: автомат Калашникова «АК-74» № НОМЕР_4 , калібру 5,45 мм (5,45x39мм).

Після чого, з 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) до моменту свого затримання ОСОБА_6 знаходячись в місці дислокації 1 роти 1 мотострілецького батальону 3 бригади 1 АК терористичної організації «ДНР» (військова частина № НОМЕР_1 т.зв. Міністерства оборони ДНР) в район населеного пункту АДРЕСА_3 (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), без передбаченого законом дозволу носив та зберігав зазначену бойову нарізну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, з метою використання проти підрозділів ЗС України.

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ МВС України №2/2-95 від 02.04.2018 року за результатами проведення судово-балістичної експертизи, автомат, вилучений 09.03.2018 року під час затримання ОСОБА_6 , зведеною групою зі складу співробітників відділу ОГ ГУ ВКР ДКР СБ України поблизу смт. Верхньоторецьке Донецької області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - автоматом Калашникова «АК-74Н» № НОМЕР_5 , калібру 5,45 мм (5,45x39мм), промислового виробництва (1985 р.в.). Автомат «АК-74Н» № НОМЕР_4 придатний для стрільби.

Так, у період з 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) по 09.03.2018 року ОСОБА_6 придбав, носив і зберігав зазначену бойову нарізну вогнепальну зброю без дозволу компетентного органу Міністерства внутрішніх справ України, тобто на порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002.

Таким чином, своїми умисними діями - незаконним поводженням зі зброєю та бойовими припасами, а саме придбанням, носінням і зберіганням зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу - ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України не визнав повністю та скориставшись ст. 63 Конституції України, відмовився надавати покази.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, його винуватість повністю підтверджується доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що у березні 2018 року він разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 затримали біля н.п.Зайцеве Бахмутського району Донецької області обвинуваченого ОСОБА_6 . Після бою вони прочісували місцевість і затримали ОСОБА_6 . Під час затримання ОСОБА_6 розповів, що приймав участь у діяльності «ДНР» безпосередньо приймаючи участь в бойових діях. Під час затримання обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, одягнутий був у військову форму, при собі в обвинуваченого був автомат Калашникова без магазину та військове посвідчення «ДНР». Зазначив, що десь за 20 хв. до затримки ОСОБА_6 в районі н.п.Зайцеве Бахмутського району Донецької області був короткочасний бій зі стрілецької зброї.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 дали суду аналогічні пояснення, які співпадають з поясненнями свідка ОСОБА_16 .

Аналізуючи пояснення свідків у сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення свідків, такими, що відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком підтверджуються зібраними по справі доказами процесуальними документами, є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджені об`єктивними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Крім показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , провина обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушеннях підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом приймання майна, тимчасово вилученого у ОСОБА_6 в порядку ст. 207 КПК України, відповідно до якого під час затримання ОСОБА_6 у нього були виявлені та вилучені: автомат АК-74 (№ НОМЕР_4 ), військовий квиток «ДНР» серії НОМЕР_2 , виданий 12.03.2015 військовим комісаром підполковником ОСОБА_19 , мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператору «Феникс» № НОМЕР_6 (а.с. 74-75).

-протоколом огляду від 10 березня 2018 року, відповідно до якого вбачається, що об`єктом огляду були: військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий військовим комісаріатом «Донецької народної Республіки» 12 березня 2015 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомат моделі Калашникова №4040241,1985 року виготовлення, телефон марки «Samsung Duos» чорного кольору, в якому міститься сім-карта мобільного оператору «Феникс» білого кольору, № НОМЕР_6 (а.с. 76-77).

-протоколом затримання особи від 10 березня 2018 року, відповідно до якого вбачається, що 09 березня 2018 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 було затримано співробітниками ОШ ЦУ СБУ в районі проведення АТО та 10 березня 2018 року доставлено до 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2 управління (з дислокацією в м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях (а.с. 78-81).

- висновком експерта № 2/2-95 від 02 квітня 2018 року, відповідно до якого автомат вилучений 09.03.2018 року під час затримання гр. ОСОБА_6 оперативними співробітниками ОШ ЦУ СБУ в районі проведення АТО, є ручною нарізною бойовою вогнепальною зброєю автоматом Калашникова АК-74 Н з № НОМЕР_4 на стволовій коробці, калібру 5,45 мм (5,45?39 мм), промислового виготовлення (рік виготовлення- 1985). Автомат придатний для стрільби (а.с. 90-94).

-висновком експерта № 2/6-п-4 від 02 квітня 2018 року, відповідно до якого на фотозображенні, що міститься у військовому квитку серії НОМЕР_2 , виданому на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на фотозображенні, що міститься на оптичному диску «Datex» с/н RFD80M-79944B08DB, з назвою: «DSC_0678», зображена одна й та ж особа (а.с. 102-109).

-протоколом про проведення слідчого експерименту від 10 березня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до якого останній показав на карті місце де він проходив службу у складі незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» (а.с.127-132).

-висновком судово-психіатричного експерта № 361 від 04.04.2018 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_6 є психічно здоровим, виявляє акцентуацію особистості за нестійким типом. На час скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час скоєння правопорушення не знаходився в тимчасово-хворобливому розладі психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час яким-небудь хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, чи слабоумством не страждає, виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. Крім того, як вбачається із п. 19 судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_6 під час проведення експертизи повідомив експерту, що в лютому 2015 року у зв`язку із важким матеріальним становищем, він вирішив приймати участь в діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка». Він звернувся до штабу 1 -ї роти 1 мотострілецького батальйону 1 армійського корпуса так званого міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та отримав військову форму та автомат. Приймав участь у бойових діях проти збройних сил України. 09.03.2018 року його було затримано на території України (а.с. 114-118).

Крім того, судом у судовому засіданні досліджено речові докази: автомат АК-74 (№ НОМЕР_4 ), військовий квиток «ДНР» серії НОМЕР_2 , виданий 12.03.2015 військовим комісаром підполковником ОСОБА_19 , мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператору «Феникс» № НОМЕР_6 .

Суд приймає до уваги письмові докази та вважає їх допустимими доказами , оскільки вони вчинені відповідно до норм чинного КПК України.

Оцінюючи всі зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.258-3 КК України, як участь у терористичній організації, а також вчиненні незаконного поводження зі зброєю та бойовими припасами, а саме: придбання, носіння і зберігання зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Так згідно зі ст. 6 КК України особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за КК України.

За ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

На підставі ст. 1, 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набув чинності 24 лютого 2018 року, було визначено тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, в тому числі, сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей. При цьому тимчасова окупація Російською Федерацією вказаних територій України незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Суд при цьому зауважує, що поняття терористичної організації визначено у Законі України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції 2001 року щодо спільної боротьби проти тероризму, Резолюції Ради Безпеки ООН від 28 вересня 2001 року № 1373 по боротьбі з тероризмом, а також Закону України «Про боротьбу з тероризмом» вказує на те, що терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності.

Також за Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

При цьому згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористичний акт є злочинним діянням у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена ст. 258 КК України.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому терористична організації, на відміну від терористичної групи, створюється для здійснення терористичної діяльності на постійній основі на невизначений проміжок часу.

Суд зазначає, що згідно із Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (XXIX) «Визначення агресії», прийнятої 14 грудня 1974 року, агресивна війна - це протиправне діяння, що виражається у прямому чи опосередкованому застосуванні збройної сили проти суверенітету, територіальної цілісності чи політичної незалежності іншої держави.

При цьому суд бере до уваги те, що ознаки діяльності «ДНР» як терористичної організації підтверджуються зверненнями Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року, в яких «ДНР» визначено терористичною організацією.

В листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року № 9 225/0/4 16, зазначено, що на підставі аналізу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст. ст. 258, 258-3 КК України, як вчинення окремого терористичного акту, так й діяльність терористичної організації здійснюються із метою, визначеною у ст. 258 КК, відсутність якої унеможливлює віднесення певної діяльності до терористичної, внаслідок чого встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації та відповідної мети її діяльності є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. Однак таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів, тому існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за статтею 258-3 КК не вимагається, оскільки ст. 24 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», що передбачає рішення суду про визнання організацією терористичною, не визначає обов`язкові ознаки терористичної організації, а лише передбачає один із правових наслідків визнання такої організації терористичною шляхом її ліквідації.

Крім цього встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону ознак певної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів) та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 5 липня 2018 року по справі № 225/6151/15-к.

Таким чином суд встановив, що обвинувачений умисно приймав участь у злочинній діяльності такої терористичній організації, незаконно проходячи там службу, та приймаючи участь у збройному опорі Збройним Силам України.

Суд також зауважує, що ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 31 травня 2018 року по справі № 127/27182/15-к.

Крім цього відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» (далі за текстом - Постанова № 3 ВСУ) при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292.

За п. 4 Постанови № 3 ВСУ згідно із названою Інструкцією та іншими нормативними актами до вогнепальної зброї, яка є предметом злочинів, передбачених ст. 263 КК, належать усі види бойової, спортивної, нарізної мисливської зброї як серійно виготовленої, так і саморобної чи переробленої, для проведення пострілу з якої використовується сила тиску газів, що утворюється при згоранні вибухової речовини (пороху або інших спеціальних горючих сумішей).

На підставі п. 5 Постанови № 3 ВСУ бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху.

За п. 12 Постанови № 3 ВСУ незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Крім цього у п. 10 Постанови № 3 ВСУ зазначено, що незаконне носіння вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Оскільки в судовому засіданні було достеменно встановлено факт придбання та носіння без передбаченого законами України дозволу ОСОБА_6 автомата системи Калашникова «АК-74Н» № НОМЕР_5 , то висунуте ОСОБА_6 обвинувачення за ст. 263 ч. 1 КК України знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів враховує характер і тяжкість вчинених ним злочинів, особу винного,який вперше притягається до кримінальної відповідальності та який посередньо характеризується за місцем перебування в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань(№6) Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України, раніше не судимий. Встановити дані чи перебуває обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не вдалося, оскільки обвинувачений проживає на тимчасово окупованої території, а тому витребувати документи не має можливості, про що свідчить довідка надана прокурором у судовому засіданні.

Злочин, вчинений ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, є особливо тяжким злочином, за ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні об`ємом доказів, які підтверджують винність обвинуваченого у скоєному та не викликають у суду сумнівів.

В ході досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений та його захисник не заявляли клопотання про долучення будь-яких доказів захисту до матеріалів кримінального провадження.

Будь-яких доказів захисту на спростування доказів обвинувачення суду також не надано.

Згідно ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення ( форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень ), склад сім`ї , його матеріальний стан, тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки вчинених злочинів, особи винного, при призначенні покарання суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого найсуворіше покарання.

Разом з тим суд вважає, що обвинувачений заслуговує на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

З урахуванням цих даних у сукупності суд вважає щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 тільки з ізоляцією від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.263 КК України.

Остаточне покарання слід визначити за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Щодо призначення додаткового виду покарання в вигляді конфіскації майна, колегія суддів вважає недоцільним його застосовувати.

В зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, обвинуваченому ОСОБА_6 залишити запобіжний захід без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Бахмутська установа виконання покарань №6".

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 , строк його попереднього ув`язнення з часу його фактичного затримання 09 березня 2018 року, що підтверджується відомостями, зазначеними в протоколі затримання, та по 29 грудня 2018 року - день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 14 березня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 118 ч.3 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Під час досудового розслідування по справі були проведені судові експертизи № 2/6п-4 від 02.04.2018 року у сумі 5720,00 грн. та № 2/2-95 від 02.04.2018 року у сумі 1144,00 грн., а всього на загальну суму 6864,00 грн., витрати за які на підставі положень частини 2 статті 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років і 6 (шість) місяців, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 09.03.2018 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання, час його попереднього ув`язнення, з 09.03.2018 року по 29.12.2018 року включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в Бахмутській установі виконання покарань УДПтСУ в Донецькій області (№6).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експертів під час досудового розслідування за проведення фотопортретної експертизи № 2/6п-4 від 02.04.2018 року у сумі 5720,00 грн. та за проведення судової експертизи зброї № 2/2-95 від 02.04.2018 року у сумі 1144,00 грн.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 14 березня 2018 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий військовим комісаріатом «Донецької народної Республіки» 12 березня 2015 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в матеріалах кримінального провадження,

-автомат моделі Калашникова № 4040241,1985 року виготовлення, який зберігається в камері зберігання речових доказів 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях передати до Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для вміщення до інформаційно-довідкової колекції, на підставі відповідного клопотання зазначеної експертної установи,

-телефон марки «Samsung Duos» чорного кольору, в якому міститься сім-карта мобільного оператору «Феникс» білого кольору, № НОМЕР_6 , який зберігається в камері зберігання речових доказів 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях знищити.

-камуфляжні штани, камуфляжний кітель, камуфляжний бушлат, які зберігаються в камері зберігання речових доказів 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3