Справа № 343/1425/18
Провадження № 11-кп/4808/37/19
Категорія ст.186 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі :

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000414 апеляційну скаргу прокурора на вирок Долинського районного суду від 23.10.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , судимого 17.05.2017 року тим же судом за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу 850 гривень,

засуджено:

- за ст. 186 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі на 4 роки.

Згідно з ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки та покладено на нього певні обов`язки.

До набрання вироком законної сили йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 год. до 6.00 год.

Злочин вчинено за наступних обставин.

11 червня 2018 року близько 21:30 год. в м. Долина ОСОБА_8 в процесі спілкування із знайомим ОСОБА_10 побачив, що той, будучи в нетверезому стані, приліг на дерев`яну лавку та заснув. В цей час ОСОБА_8 почав обшукувати одяг останнього з метою викрадення грошей. Ці дії ОСОБА_8 побачила свідок ОСОБА_11 , яка почала вимагати припинити його злочинні дії. Однак, ОСОБА_8 не відреагував та вийняв з кишені ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 400 гривень і втік.

7 липня 2018 року близько 21:40 год. він в м.Долина побачив ОСОБА_12 , який заснув, тримаючи в руках мобільний телефон. ОСОБА_8 вирвав в нього з рук мобільний телефон марки «SAMSUNG » загальною вартістю 4720 гривень. й почав втікати. Тієї миті ОСОБА_12 прокинувся та почав переслідувати ОСОБА_8 , однак останній незважаючи на виявлення його злочинних дій потерпілим, пришвидшив біг та скрився.

Прокурор в апеляційій скарзі, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним з підстав м`якості покарання. Суд не врахував, що злочин передбачений ст. 186 ч.2 КК України, відноситься до категорії тяжких, призначене покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України не буде відповідатиме меті покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, він раніше судимий, судимість не погашена, він не працює, вказані у вироку пом`якшуючі обставини є підставою для ст. 69 ККУ, але не для ст.75 ККУ. Просить вирок в частині покарання ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий, яким визнати його винним за ст.186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 роки позбавлення волі; за ст.186 ч.2 КК України - у виді 4 років позбавлення волі. Згідно з ст. 70 ч.1 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 подали заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій вважають вирок законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора - необґрунтованою.

В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- захисник та обвинувачений заперечили апеляційну скаргу прокурора та просили її відхилити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, дослідивши окремі дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обгрунтованим й вмотивованим.

Оскаржений вирок вказаним вимогам закону відповідає, підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скаргзі не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Доводи прокурора про м`якість покарання, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєних злочинів та безпідставне застосування ст. 75 ККУ колегія суддів визнає необґрунтованими.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 50, 65, 75 ККУ.

При цьому суд належно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини їх вчинення, помякшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин та дані про особу винного.

Судом обгрунтовано визнано і це не оспорює прокурор, що обставинами, які пом`якшують, покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є повне визнання ним вини, добровільне відшкодування завданої шкоди, прохання потерпілих не карати його суворо, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Він позитивно характеризується по місцю проживання, є особою юного віку.

Доводи прокурора про те, що суд не врахував те, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки суд у вироку при визначенні покарання вказав зазначену обставину.

Посилання прокурора на те, що суд належно не взяв до уваги непогашену судимість обвинуваченого, колегія суддів відхиляє, тому що вказаний попередній злочин, який є невеликої тяжкості, ним було вчинено у неповнолітньому віці, призначений йому штраф оплачено.

Твердження прокурора, що обвинувачений не працює не може бути підставою для скасування вироку, оскільки ним в апеляційну інстанцію подано документи про те, що він вже фіційно працює, що підтверджує його намагання стати на шлях виправлення.

Апеляційні доводи прокурора про м`якість покарання обвинуваченого, необґрунтованість застосування ст.75 ККУ, не узгоджуються з висновком органу пробації, який суд взяв до уваги, про те, що середньою є ймовірність повторного вчинення злочину обвинуваченим і його виправлення є можливим без позбавлення чи обмеження його волі.

Колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції на підставі вказаних пом`якшуючих обставин та даних про особу винного, прийшов до обґрунтовано висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання і звільнення від нього на підставі ст. 75 КК України.

Наведені апеляційні доводи прокурора носять формальний характер, констатують тяжкість вчиненого у відриві від інших даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючих обставин, тому не спростовують висновків суду першої інстанції про можливість ОСОБА_8 виправитись без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

На переконання колегії суддів в умовному звільненні від покарання ОСОБА_8 за встановлених судом обставин немає явної несправедливості, яка б була підставою для скасування вироку у частині покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає переконливих підстав для призначення реального покарання обвинуваченому і тому апеляційну скаргу прокурора залишає без задоволення, вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок Долинського районного суду від 23.10.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3