Справа № 761/942/19
Провадження № 1-кс/761/1195/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши матеріали клопотання представника АТ «Імексбанк» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання представника АТ «Імексбанк» ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, а саме: комплексу будівель та споруд №1, який знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Августівська, б.6.
Клопотання обгрунтовано тим, що 23 липня 2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України про накладення арешту зокрема на комплекс будівель та споруд №1, який знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Августівська, б.6.
Також адвокат зазначив, що нерухоме майно на яке накладено арешт набуто у власність AT «ІМЕКСБАНК» на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2016 по справі №916/3699/15 та ухвали Господарського суду Одеської області від 06.02.2017 по справі №916/3699/15. Проте, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 18.03.2014, розслідуються факти вчинення злочину службовими особами, які було вчинено протягом 2008-2014 років, тобто нерухоме майно за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с/рада Августівська, комплекс будівель та споруд №1, будинок 6, набуте AT «ІМЕКСБАНК» поза межами часового періоду, що розслідується в рамках кримінального провадження №0000081, а тому дане майно не є та не може бути предметом, що було об`єктом кримінальне протиправних дій та використовувалося як засіб вчинення злочину, а тому, а відтак на нього не може накладатися арешт.
Адвокат у судовому засіданні клопотання підтримавта просив задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та дату засідання були повідомленні належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши учасників розгляду, дійшов висновку про таке.
Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000081 від 18.03.2014.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається у випадках, зокрема, якщо слідчий або прокурор не доведуть, що може бути виконане завдання, для виконання якого вказані особи звертаються з відповідним клопотанням.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У силу ст. 98 КПК до речових доказів кримінальний процесуальний закон відносить, серед іншого, об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди.
При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.
23 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на комплекс будівель та споруд №1, який знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Августівська, б.6.
Підставою для прийняття такого рішення стали встановлені під час досудового розслідування обставини, зокрема, що комплекс будівель та споруд №1, який знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Августівська, б.6 є об`єктом кримінальна протиправних дій, та є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що. встановлюються під час кримінального провадження, є предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення.
Вказаний арешт на майно накладався, оскільки вони відповідали критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Узагальнюючи вищевикладене, а те, що заявником не спростовано доводи ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.07.2018 року про накладення арешту на майно. Отже, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених ст. 174 КПК України, для задоволення клопотання та скасування арешту майна.
За таких обставин , оскільки особою, яка звернулася з вказаним клопотанням не доведено, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, відпала або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна відсутні, в застосуванні арешту потреба не відпала, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника АТ «Імексбанк» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1