Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/1818/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Слідчий суддя - суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 щодо нездійсненні процесуальних дій, які останній зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

скаржник ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

11.03.2019 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_4 щодо нездійсненні процесуальних дій, які останній зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

В обґрунтування заявленої скарги зазначив, що в провадженні слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження № 0000531 від 25.02.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 383 КК України. Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, 26.02.2019 ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з клопотанням про визнання його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, однак, як зазначає ОСОБА_3 , в телефонній розмові 07.03.2019 слідчий ОСОБА_4 повідомив, що потерпілим у даному кримінального провадженні останнього не визнано, оскільки немає факту підтвердження нанесення йому моральної чи майнової шкоди, а саме підтвердження проведення обшуків, оскільки протокол обшуку знаходиться в матеріалах іншого провадження.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свої вимоги, просив скаргу задовольнити, наполягав на бездіяльність слідчого у вигляді порушення вимог ст. 214 КПК України у невнесенні даних про потерпілого при внесенні даних про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду справи. Крім цього, враховуючи строки передбачені законодавством для розгляду зазначеного клопотання, а саме згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

Слідчим суддею з метою уникнення затягування судового розгляду даного клопотання, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності, думки особи, яка звернулась зі скаргою, положень ст. 306 КПК України, визнано можливим розглянути скаргу у відсутності слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000531, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України.

Згідно з ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019 начальника слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зобов`язано внести відомості по факту вчинення злочину передбаченого ст. 383 КК України за заявою ОСОБА_3 від 05.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів скарги вбачається, що 26.02.2019 ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з клопотанням про визнання його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Як передбачено ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З наведеної норми вбачається, що слідчий зобов`язаний не пізніше трьох днів з моменту подання клопотання розглянути його і задовольнити за наявності відповідних підстав або повністю чи частково відмовити в задоволенні клопотання, про що винести вмотивовану постанову. В разі, якщо слідчий упродовж трьох днів після отримання клопотання не вчинив відповідних дій, ця бездіяльність слідчого є незаконною.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається памятка про процесуальні права та обовязки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, зокрема, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається зі скарги, клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000531 від 25.02.2019 подано 26.02.2019 та до теперішнього часу слідчим не розглянуто, процесуальне рішення не прийнято.

ОСОБА_5 у своїй скарзі просить зобов`язати слідчого визнати його потерпілим, а не оскаржує бездіяльність слідчого щодо нездійсненні процесуальних дій, які останній зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Виходячи з вимог п. 5 ч. ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

У контексті наведеного слід зазначити, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

Враховуючи наведене, а також викладену в узагальненнях позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначено, правильною є практика слідчих суддів, які відмовляють у відкритті провадження за скаргами, зумовленими бездіяльністю щодо визнання потерпілим, оскільки КПК не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 56, 221, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_4 щодо нездійсненні процесуальних дій, які останній зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк відмовити.

Копії ухвали направити слідчому слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_4 та заявнику ОСОБА_3 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1