Провадження по справі № 1-кп/522/254/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001006 від 03.05.2018р., на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд, Республіки Узбекістан, громадянина України, не зареєстрованого та без постійного місця мешкання, раніше судимого:

-25.05.2011 року Сакським районним судом АР Крим за ч.1 ст.186 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76,104 КК України звільненного від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

-25.07.2011 року Сакським районним судом АР Крим за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, па підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 22.12.2011 року Сакським райсудом АР Крим за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 05.09.2014р. Кременчуцькою ВК Полтавської області на підставі ухвали Автозаводського райсуду м. Кременчуг, Полтавської області від 28.08.2014р. Невідбутий строк 4 місяці 14 днів, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03.05.2018р., приблизно о 02.00 годині ОСОБА_3 перебував на вулиці за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив сидячих на лавці раніше не знайомих йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При виді останніх у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення будь якого майна, яке в той момент перебувало у ОСОБА_6 або ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та звернувся до останніх під приводом з`ясування наявності цигарок. У вказаний момент ОСОБА_3 раптово схопив належну ОСОБА_6 сумку для ноутбука, яка в той момент перебувала на лавці поряд з останньою, тим самим ОСОБА_3 відкрито заволодів вказаною сумкою, вартістю 400 грн., ноутбуком «Acer», вартістю 22000 грн., мобільним телефоном «Iphone 5» вартістю 4000 гр., планшетом «Apple» вартістю 10000 грн., грошовими коштами 1300 грн. та двома банківськими картками, на яких грошові кошти були відсутні, студентським квитком на ім`я ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 , не зважаючи на прохання потерпілої ОСОБА_6 повернути їй її майно, з місця вчинення злочину зник, тим самим розпорядившись викраденим ним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на загальну суму 37 700 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав в повному обсязі, пояснивши, що 03.05.2018 року, біля 02:00 години, він не здійснював злочин стосовно ОСОБА_6 . У зазначену дату та час, ОСОБА_3 спав на робочому місці в кафе турецької кухні «Істамбул» , яке розташоване в районі Аркадії в м. Одесі. Кафе на той час ще не прцювало. Ліг спати він біля 22.00-23.00 години, а прокинувся біля 08.00 години ранку. Крім нього, у кафе 03.05.2018р. також ночував офіціант та кальянщик, проте їх анкетні дані обвинуваченому не відомі. У вказаному закладі він працював різноробочим до 07 08 травня 2018 року. Після чого неофіційно працював на вул. Тираспольська, 5 на будівництві об`єкту.

15.05.2018р. біля 18.00-19.00 години, він знаходився із своїм знайомим в районі «Аркадія» в м. Одеса, до нього підійшли працівники поліції та одразу затримавши повезли до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Біля 24.00 години 15.05.2018р. працівники поліції повідомили ОСОБА_3 що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, так як на нього вказала потерпіла, яка також перебувала у відділенні поліції.

16.05.2018р. під час слідчої дії, потерпіла та свідок впізнали його як особу, яка викрала майно. Одна дівчина впізнала його за родимкою, інша за голосом.

Причини, чому потерпіла, свідок, працівники поліії вказують, що він 03.05.2018р. вчинив стосовно потерілої ОСОБА_6 злочин, обвинуваченому ОСОБА_3 не відомі.

Як зазначив обвинувачений ОСОБА_3 , до 15.05.2018р. він не був знайомий з потерпілою та свідком.

Через 3 доби після затримання йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 повідомила, що 03.05.2018р. вона біля 23.30 години приїхала в м. Одесу. На вокзалі її зустріла подруга - ОСОБА_7 . Після чого вони пішли до кафе «Макдональдс». Біля 01.30 години, 03.05.2018р. вони на таксі прибули до місця мешкання ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_6 пішла в магазин «Лукошко», який знаходився неподалік від будинку. Після чого, у зв`язку з наявністю великої кількості валіз, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинились біля лавки, неподалік від гуртожитку. Через невеликий проміжок часу до них підійшов, раніше їм не знайомий, обвинувачений ОСОБА_3 та попросив цигарку, отримавши відмову, ОСОБА_3 схватив сумку для ноутбука, яка в той момент перебувала на лавці поряд з ОСОБА_6 , в якій знаходився ноутбук «Acer», мобільний телефон «Iphone 5», планшет «Apple», грошові кошти в сумі 1300 грн.; дві банківськи картки та студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 та побіг від потерпілої. ОСОБА_6 почала просити повернути їй викрадене майно, однак останній не погоджувався віддати викрадене майно. Через деякий час ОСОБА_6 наздогнала обвинуваченого, який в той час перекинув викрадене майно через паркан приватного будинку висотою біля 2м. та запропонувала йому грошові кошти за викрадене майно, однак обвинувачений відмовився від пропозиції потерпілої ОСОБА_6 , після чого, обвинувачений ОСОБА_3 витяг із своєї кишені якийсь предмет та, тримаючи його в руках, почав йти в сторону потерпілої, остання, злякавшись та припустивши, що у обвинуваченого в руках може бути електрошокер, побігла до ОСОБА_7 , яка з двома невідомими особами, знаходилась недалеко від входу до гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Після зазначеного ними було викликано працівників поліції, які з метою виявлення викраденого майна та невстановленої особи, яка вчинила злочин, їздили з потерпілою ОСОБА_6 у прилеглі вулиці за місцем вчиненого злочину, проте пошуки не надали позитивного результату, після чого потерпілу ОСОБА_6 було доставлено до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, де ОСОБА_6 надала свідчення, щодо вчиненого стосовно неї злочину.

04.05.2018 року ОСОБА_6 стало відомо, що неподалік від місця вчиненого злочину була знайдена сумка потерпілої, в якій знаходилась 2 банківських картки та студентський квиток на її ім`я, які згодом були повернуті потерпілій ОСОБА_6 .

Загальна сума збитків, заподіяних ОСОБА_6 незаконними діями ОСОБА_3 , складає 37300 гривень. Викрадене майно потерпілій не повернуто, матеріальну шкоду не відшкодовано. Позовну заяву про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальної шкоди в сумі 37300 гривень, підтримала в повному обсязі.

Обвинуваченого ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_6 впізнала під час проведення з нею слідчої дії. Так, серед чотирьох чи п`яти осіб чоловічої статті, які приймали участь у слідчій дії, потерпіла впізнала за зовнішнім виглядом, наявністю родимо плями, яку вона добре запам`ятала та голосовому тону саме ОСОБА_3 як особу, яка вчинила стосовно неї грабіж.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що 15.05.2018р. у Шевченківському ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області вона біля 24:00 години вказувала на обвинуваченого ОСОБА_3 як на особу, яка вчинила стосовно неї кримінальне правопорушення, не підтримує. Вперше після вчинення злочину стосовно неї, вона бачила обвинуваченого ОСОБА_3 лише в денний час доби, під час слідчої дії, в ході якої вона категорично впізнала обвинуваченого.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 зазначила, що 03.05.2018р. біля 23:30 години, за попередньою домовленістю, вона зустріла ОСОБА_6 на З/Д вокзалі, після чого вони пішли в кафе «Макдональдз». Біля 01.30 години вони, на таксі, приїхали за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого зайшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходився неподалік від зазначеної адреси, де ОСОБА_6 купила собі продукти харчування. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підійшли перепочити до лавки, розташованої неподалік від гуртожитку по АДРЕСА_2 . Зазначене місце було добре освітлене. Приблизно через п`ять хвилин до них підійшов раніше їм невідомий обвинувачений ОСОБА_3 та спитав про наявність у них цигарок, отримавши відмову, ОСОБА_3 схватив сумку, яка належала ОСОБА_6 та яка знаходилась біля неї, та почав бігти в сторону житлового комплексу. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали голосити, проте обвинувачений не звертав на них уваги та продовжував бігти з місця вчиненого злочину. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побігли за обвинуваченим. Побачивши, що обвинувачений та ОСОБА_6 забігли до двору, ОСОБА_7 також послідувала за ними. Проте, підійшовши до вказаного двору, ОСОБА_7 побачила, що там було дуже темно, не було видно ні потерпілу, ні обвинуваченого, свідок ОСОБА_7 повернулась до речей ОСОБА_6 , після чого попросила чоловіка та жінку, які проходили повз неї, побути з нею, так як вона була дуже налякана. У цей час свідок ОСОБА_7 почула, як потерпіла крикнула «Не треба», після чого, вони вже втрьох підійшли до двору, в який побіг обвинувачений та свідок ОСОБА_7 почала кликати ОСОБА_6 . Через деякий час, ОСОБА_6 вийшла з двору та повідомила, що їй не вдадось повернути викрадене майно. А також, що вона злякалась обвинуваченого, який наближався до неї з якимось предметом в руках, на що вона крикнула: «Не треба», маючи на увазі, щоб обвинувачений залишив її у спокої.

Після чого, невідомим чоловіком було виклакано поліцейський патруль. Після чого потерпіла ОСОБА_6 з працівниками поліції намагалась знайти особу, яка вчинила злочин та викрадене майно, а свідок ОСОБА_6 пішла до місця свого мешкання.

Обвинуваченого ОСОБА_3 свідок ОСОБА_7 категорично впізнала під час проведення з нею слідчої дії.

Крім того, в судовому засіданні оглянуто копії документів, наданих стороною обвинувачення, а саме:

- заява потерпілої ОСОБА_6 від 04.05.2018р. про надання для огляду сумки фіолетового кольору, студентського квитка на її ім`я 2 банківських карток, зарядного пристрою до ноутбуку;

- протокол огляду предметів від 04.05.2018р., наданих потерпілою ОСОБА_6 ;

- постанову про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.05.2018р.;

- зберігальну росписку потерпілої про отримання речових доказів у вигляді сумки фіолетового кольору, студентського квитка на її ім`я, 2 банківських карток, зарядного пристрою до ноутбуку;

- протокол пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання від 15.05.2018р., складений з 10.00 години по 10.10 годину. Відповідно до протоколу, свідок ОСОБА_7 впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка вчинила злочин 03.05.2018р. по АДРЕСА_2 , так як бачила останнього на близькій відстані та запамятала зовнішній вигляд ОСОБА_3 та його прикмети;

- протокол пред`явлення потерпілій ОСОБА_6 особи для впізнання від 15.05.2018р., складений з 10.25 години по 10.45 годину. Відповідно до протоколу, потерпіла ОСОБА_6 впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка вчинила стосовно неї злочин 03.05.2018р. по АДРЕСА_2 , так як бачила останнього на близькій відстані та запам`ятала зовнішній вигляд ОСОБА_3 за загальними рисами обличчя, кольору шкіри, а також за наявністю у обвинуваченого ОСОБА_3 , родимої плями на підборідді знизу справа;

- ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2018р. про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді під вартою. Визначено розмір застави у сумі 35240 гривень;

- характеризуючий матеріал на ОСОБА_3 , відповідно до якого останній неоднаразово судимий за умисні корисливі злочини, передбачені ст. 186 ч.1 та ч. 3 ст. 185 КК України;

- запит відповідь до головного лікаря КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 23.05.2018р., відповідно до якого, відомості стосовно ОСОБА_3 в архіві і по картотеці не значаться.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його вина була повністю встановлена ??в ході судового розгляду наданими суду матеріалами, вислуханими показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, допитана потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили факт того, що кримінальне правопорушення, яке було вчинене 03.05.2018р. по АДРЕСА_2 , вчинив саме обвинувачений ОСОБА_3 . Зазначені доводи потерпіла та свідок категорично зазначали як в судових засіданнях, так і в ході досудового розслідування кримінального провадження, про що свідчать протоколи пред`явлення особи для впізнання від 15.05.2018р., тобто через невеликий проміжок часу після вчиненого злочину.

Зазначені показання потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтованих підстав для оговорення потерпілою та свідком обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиннні ним вказаного злочину, не встановлено. Сторони підтвердили факт, того, що раніше не були знайомі між собою.

Аналізуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що вони протирічать один одному. Так, відповідно до доданих документів вбачається, що 15.05.2018р. об 10.00 годині за участю потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 вже проводились слідчі дії, щодо впізнання ОСОБА_3 як особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Проте, відповідно до показань обвинуваченого, останнього, начебто, було затримано 15.05.2018р. об 18.00-19.00 годині, і слідчі дії за участю потерпілої та свідка проводились 16.05.2018р.

Крім того, не знайшли свого підствердження доводи обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його триденного перебування у відділку поліції до моменту обрання судом запобіжного заходу, адже, відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_3 обрано 16.05.2018р., тобто на наступний день після його затримання.

Відповідно до п. 19 ст. 3 ч. 1 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Проте, стороною захисту не надано підтверджуючих документів, щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_3 в момент вчинення 03.05.2018р. злочину по вул. Академічній в м. Одесі в іншому місці, у тому числі в районі пляжу «Аркадія», за місцем начебто тимчасової роботи обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , що на момент вчинення злочину, він перебував в іншому місці, разом з офіціантом та кальянщиком закладу кафе, є неспроможними, не містять доказів та спростовуються показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_3 , який зазначив, що вдень в кафе працював різноробочим, а вночі там ночував, так як кафе ще не функціонувало.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарння обвинуваченого, - не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливх злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Одночасно суд зазначає, що відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , а також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчі дії з ОСОБА_3 почали проводитись 15.05.2018р., а тому суд вважає, що саме з цієї дати слід рахувати фактичний час, з якого був затриманий обвинувачений ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На підставі викладеного позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 , щодо стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальних збитків в сумі 37300 гривень,- підлягають задоволенню.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу,- залишити без змін.

Термін відбування покарання обчислювати з 16.05.2018 року, в термін покарання зарахувати час фактичного затримання з 15.05.2018 року по 16.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду на користь потерпілої ОСОБА_6 у сумі 37 300 (тридцять сім тисяч триста) гривень.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме: сумку для ноутбука, зарядний пристрій для ноутбуку, дві банківських картки та студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , передані потерпілій ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
06.03.2019