Постанова
Іменем України
29 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 751/6825/16-к
провадження № 51-2058 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 27 вересня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009813, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27 вересня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він, 07 грудня 2015 року близько 17:00 години, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-5312», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Чернігові в районі буд. 20-а по вул. Козацька, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.2, 12.3, 31.4, 31.4.1. Правил дорожнього руху, на технічно несправному автомобілі, з несправною гальмівною системою, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, під час виникнення небезпеки руху негайно не вжив заходів до зупинки транспортного засобу, в результаті чого, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину поза межами пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ГАЗ-5312». В результаті наїзду, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що суд не взяв до уваги показання засудженого про те, що на момент ДТП його автомобіль знаходився у технічно справному стані, про що також свідчить протокол огляду технічного стану автомобіля, а експертиза гальмівної системи проводилась лише через два місяці після ДТП. Стверджує, що не надано належної оцінки показанням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якими спростовується вина ОСОБА_6 , а також висновку судової автотехнічної експертизи від 01 березня 2016 року, згідно якого умовами ДТП є невідповідність дій потерпілого правилам дорожнього руху, а визначити причини ДТП неможливо. Поряд з цим, зауважує про суперечливі висновки суду про порушення ОСОБА_6 пункту 12.3 ПДР України, при цьому зазначено, що засуджений приймав міри для об`їзду перешкоди (пішохода). Усі наведені доводи є аналогічними доводам апеляційної скарги, на які апеляційний суд відповіді не надав.

Прокурор у поданій ним скарзі просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновок про застосування до засудженого положень ст.75 КК України є необґрунтованим, адже суд належним чином не урахував усіх даних про особу засудженого, обмежився загальними фразами та свого рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням належним чином не мотивував. Вважає, що призначене засудженому покарання є явно несправедливим внаслідок м`якості. Суд апеляційної інстанції зазначених недоліків не усунув, ґрунтовних відповідей на доводи апеляції сторони обвинувачення не надав, тому ухвала не відповідає вимогам ст. ст.419, 370 КПК.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор вимоги касаційної скарги підтримав лише в частині порушення під час апеляційної процедури положень ст.419 КПК .

Засуджений ОСОБА_6 касаційні доводи захисника підтримав в повному обсязі.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку та повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Згідно з вимогами ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, зазначені вимоги закону при перегляді кримінального провадження апеляційним судом не виконані.
Зокрема, в апеляційній скарзі захисника ставилося питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Крім іншого, адвокат зазначав про те, що судом встановлено порушення ОСОБА_6 пункту 12.3 ПДР, при цьому не враховано, що він приймав міри для об`їзду перешкоди (пішохода). Не дано оцінки тому, що експертиза гальмівної системи проводилась лише через два місяці після ДТП. Не враховано показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також висновок судової автотехнічної експертизи від 01 березня 2016 року, згідно якого умовами ДТП є невідповідність дій потерпілого правилам дорожнього руху, а визначити причини ДТП неможливо. Наголошував, що обвинувальний вирок ґрунтується на припущеннях через відсутність прямих доказів винуватості ОСОБА_6 .
У апеляційній скарзі прокурора зазначалося про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ст. 75 КК України та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок мякості.
Тобто, на обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник та прокурор навели конкретні доводи, які мали бути ретельно перевірені апеляційним судом.
Натомість, суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг частково зазначив суть доводів, проте їх з достатньою повнотою не перевірив та відповіді на них надав у загальних фразах.
Апеляційний суд формально зазначив, що докази, які місцевий суд поклав в основу вироку, підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, однак в ухвалі не зазначено конкретних підстав, якими суд керувався при ухваленні такого рішення. При цьому, апеляційний суд усунувся від перевірки головного доводу про те , що висновком судової автотехнічної експертизи від 01 березня 2016 року встановлено, що умовами ДТП є невідповідність дій потерпілого правилам дорожнього руху, а причини ДТП не встановлені. Хоча це має суттєве значення для вирішення питання про винуватість ОСОБА_6 .

Крім того, на доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення апеляційним судом також не надано жодної відповіді та не наведено підстав, з яких суд апеляційної інстанції визнав їх необґрунтованими.

З огляду на викладене, Суд вважає, що наведене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, адже перешкодило апеляційному суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 419, 370 КПК, тому доводи касаційних скарг захисту та обвинувачення в цій частині є слушними.
Поряд з цим, допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції дійти безспірного висновку про правильність чи неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ст. 75 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_6 .
З урахуванням зазначеного, Суд вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
При новому апеляційному розгляді необхідно вжити усіх передбачених законом заходів до повного, всебічного й об`єктивного розгляду кримінального провадження, усунути зазначені порушення, ретельно перевірити усі доводи апеляційних скарг, співставити їх із наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку та в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення з викладенням у ньому ґрунтовних мотивів його прийняття.

Урахувавши наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу захисника необхідно задовольнити, а скаргу прокурора задовольнити частково. У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України,п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), оскаржуване судове рішення слід скасувати.

З цих підстав Суд ухвалив:

Касаційну скаргу захисника задовольнити, а касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 27 вересня 2017 року щодо
ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11