справа №176/2259/18
провадження №1-в/176/2/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю учасників процесу: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням державної установи Жовтоводської виправної колонії в Дніпропетровській області (№ 26), клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яке надійшло від адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, засудженого: 30.12.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі 5 років, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 засуджений 30.12.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі 5 років, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26. Початок строку відбування покарання 21.03.2016 року, кінець строку відбування покарання 22.12.2019 року.
Адвокат ОСОБА_5 заявляє клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання, в обґрунтування послалась на обставини викладені в ньому, звернула увагу на погіршення стану здоров`я засудженого ОСОБА_4 , що змушує останнього відшукання правових шляхів його умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, раніше накладені до засудженого стягнення вважає протистоянням засудженого з адміністрацією установи виконання покарань в зв`язку з погіршенням стану здоров`я засудженого.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 поданого в його інтересах, вказав на те, що адміністрація Жовтоводської ВК № 26 не сприяє його лікуванню, як такий є особою з інвалідністю 3-ї групи з дитинства, підтвердив факти накладення по відношенню нього дисциплінарних стягнень, які вважає не справедливими, по теперішній час накладені стягнення ним не оспорювались.
Заслухав думку прокурора, який вважав недостатніми підстави, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_4 знаходиться з 21.03.2016 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, режим ув`язнення неодноразово порушував, характеризувався негативно, заохочень не мав, мав 10 стягнень. До праці не залучався.

В Жовтоводській ВК №26 продовжує відбувати покарання з 06.11.2017 року.

З червня 2018 року характеризується незмінно негативно, має 6 стягнень за різноманітні порушення зокрема за нетактовну поведінку до адміністрації установи виконання покарань, порушення локалізації, зберігання заборонених речей, перешкоджання проведення обшуку. Заохочень немає.

Згідно передуючих характеристик, що маються в особовій справі від 16.02.2018 року, 17.05.2018 року (ч. 2 т. 1 ос. спр. арк. 147, 150 ) засуджений ОСОБА_4 за весь час перебування в установі як особистість характеризувався посередньо, на виробництві установи не працевлаштований, не виконує роботи з благоустрою установи, участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу не бажає приймати, потребує додаткового контролю з боку адміністрації колонії.

З 26.01.2017 року засуджений ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку як особа схильна до членоушкодження або самогубства (ч. 2 т. 1 ос. спр. арк. 101-102).

Суд оцінює у сукупності наявність 16 стягнень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_4 за весь період відбування покарання, які серед них накладались на наступний день після накладення попереднього стягнення, 3 з яких є суворими у вигляді поміщення до карцеру за зберігання заборонених речей, міжкамерний зв`язок, за час відбування покарання ОСОБА_4 не має жодного заохочення, що в сукупності не доводить сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказує та не підтверджує обставини, що ОСОБА_4 після неодноразового накладання стягнень змінився і став на шлях виправлення , а тим більше на цей час виправився.

Згідно довідки медичної частини установи засуджений ОСОБА_4 є повністю працездатний та може виконувати будь-яку роботу (ч. 2 т. 1 ос. спр. арк. 142 ), тому мав можливість виявити себе та проявити ініціативу бути залученим до суспільно-корисної праці протягом усього часу відбування покарання, в господарській обслузі установи за місцем попереднього ув`язнення або в Жовтоводській ВК № 26, та отримати за весь цей час бодай хоч одне заохочення. Але жодної ініціативи не виявив, як вбачається та підтверджується характеристиками, за весь цей час мав пасивне, безініціативне відношення до праці та посередню характеристику.
Більш того, будь-яких проявів участі засудженого ОСОБА_4 в суспільно-корисному житті колонії чи його участі в програмах диференційованого виховного впливу, судом також не встановлено. Як то за програмами «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», тощо, подання останнім за власною ініціативою такої заяви до участі та прийняття в участі, такі обставини та докази по ним в матеріалах особової справи відсутні.
Посилання як адвоката ОСОБА_5 так і засудженого ОСОБА_4 на незадовільні дії представників адміністрації установи щодо неналежного медичного забезпечення засудженого виходять за межі повноважень суду в рамках розгляду справжнього клопотання.
Крім того, за цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 16.02.2018 року - відмовлено, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 16.02.2018 року відмовлено, розглядався стосовно застосування ст. 81 КК України 17.05.2018 року відмовлено, як такому який не довів своє виправлення.
За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який протягом часу відбування покарання має 16 стягнень, немає жодного заохочення, а також те, що останній відбуває покарання за тяжкий злочин проти власності, в той час умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд не приходить до висновку про однозначну поведінку засудженого, яка б свідчила про його виправлення та вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яке надійшло від адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :