Справа №295/721/19
УХВАЛА
Іменем України

17.01.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання ст. слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000003 від 23.06.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України про накладення арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту з позбавлення права відчуження та розпорядження майном, що належить на праві власності ОСОБА_5 (ід. код НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ), а саме: садовими будинками (складаються з трьох будинків), загальною площею 156,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 220.

У провадженні слідчих СВ Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000003, за фактом самовільного будівництва будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності площею 0,60 га. в АДРЕСА_2 , на території Оліївської сільської ради, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що в травні місяці 2008 року між Оліївської сільської радою та ТОВ «Центр» укладено строком на 5 років договір оренди вищезазначеної земельної ділянки для будівництва об`єктів сервісного обслуговування населення. В ході використання земельної ділянки вказаним підприємством, не отримано даних щодо будівництва будь-яких об`єктів до завершення строку дії договору оренди.

Проте по факту, на земельній ділянці виявлено об`єкти нерухомості, штучно створений став, а також розміщення будівельних матеріалів.

При опрацюванні інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 , з`ясовано, що за ОСОБА_5 16.08.2016 зареєстровано право власності на три садових будинки. Підставою виникнення права власності є рішення Житомирського районного суду від 14.07.2016 у справі №278/1519/16-ц.

В результаті вивчення матеріалів зазначеної судової справи встановлено наступне. Рішенням Житомирського районного суду від 14.07.2016 задоволено позов ОСОБА_5 до ТОВ «Центр» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на садові будинки.

Так, позивачем ОСОБА_5 надано до суду ряд завідомо неправдивих документів, в тому числі договір купівлі-продажу від 07.12.2009, щодо придбання у ТОВ «Центр» об`єктів будівництва та матеріалів для будівництва, які знаходились в с. Світин, з викладенням обставин подальшого ухилення підприємства від його нотаріального посвідчення. Відтак, неможливістю останньої зареєструвати за собою право власності на об`єкти будівництва. Вартість предмету договору складає вартість матеріалів, виробів та конструкцій.

Тобто, предметом договору є будівельні матеріали та вироби, а не об`єкт незавершеного будівництва, так як дозвільні документи на його будівництво відсутні, державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва не здійснювалась.

При цьому за умовами договору, він набирав чинності з моменту його підписання сторонами, нотаріальному посвідченню не підлягав.

Окрім того, згідно даних Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб, ТОВ «Центр» 20.12.2011 припинило своє існування як юридична особа.

Разом з тим, в матеріалах судової справи наявна заява керівника ТОВ «Центр» від 07.2016 про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Сам позивач ОСОБА_5 участі в судових засіданнях не приймала, натомість у справі наявна заява від імені останньої, на адресу суду щодо виконання вимог ухвали та сплату судового збору. При цьому, наявний підпис не відповідає підпису ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що 24.02.2015 державним реєстратором реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції, ОСОБА_5 відмовлено в державній реєстрації права власності на садові будинки по АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що заявником не надано документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, відповідно до п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Аналогічним є рішення Оліївської сільської ради від 14.08.2015 яким відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про надання в оренду земельної ділянки в АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будівлі, що розташовані на ній.

Вищезазначені обставини вказують на заздалегідь сплановані наміри легалізації незаконно збудованих об`єктів, та набуття таким чином прав на земельну ділянку комунальної власності.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником незаконно набутих будівель за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, а тому, на підставі ч. 3 ст. 244 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання без участі слідчого.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебуває майно, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза їх зміни, переховування або знищення.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, передачі.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказані в клопотанні речі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, суд

Постановив :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з позбавлення права відчуження та розпорядження майном, що належить на праві власності ОСОБА_5 (ід. код НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ), а саме: садовими будинками (складаються з трьох будинків), загальною площею 156,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 220.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1