ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07 грудня 2018 року м. Луцьк
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В :
30 листопада 2018 року слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю їх вилучення, які містять охоронювану законом таємницю, та перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 , а саме про встановлення телефонних з`єднань з сім-карти операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 ,
№ НОМЕР_1 із зазначенням дати, часу та тривалості розмов, з визначенням ІМЕІ мобільного терміналу в якому працювали сім - картки, номерів сім-карток, з прив`язкою до місцевості (адрес базових станцій, азимут), номеру співрозмовника, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх змісту та маршрутів передавання, яким користувався мобільний термінал в період часу з 11.11.2018 по даний час.
На думку слідчого, дана інформація має важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні №0004229, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, оскільки особа, яка користується даним мобільним терміналом та послугами оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » може бути причетною до вчинення даного кримінального правопорушення, або володіти важливою для розслідування інформацією про обставини його вчинення. Отримання зазначеної інформації надасть можливість вилучити мобільний термінал, отримавши тим самим важливий речовий доказ, а також встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, при цьому отримати вказані відомості в інший спосіб неможливо.
Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 163 КПК України особи, у володінні яких знаходяться речі і документи в судове засідання не викликались.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За змістом закону тимчасовий доступ до речей і документів - це один із видів забезпечення кримінального провадження. Застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконано завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.
Як на правову підставу для звернення до суду з клопотанням про надання доступу до речей і документів, слідчий покликався на ст.ст.159-164 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування такого заходу слідчий вказав, що отримання необхідної інформації та її вилучення дасть можливість органу досудового розслідування отримати важливий речовий доказ, та дасть можливість розшукати осіб, які вчинили кримінальне правопорушення. Така інформація міститься у мобільних операторів і тому здобути її іншим шляхом неможливо.
З клопотання слідчого вбачається, що 13 листопада 2018 року було розпочато кримінальне провадження за №0004229 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.194 КК України по факту того, що 13.11.2018 близько 03 год. 30 хв. невстановлена особа, умисно, з метою пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, пошкодила транспортний засіб марки «Рено Меган», днз НОМЕР_2 , чим заподіяла майнової шкоди власнику транспортного засобу ОСОБА_5 , на загальну суму 33600 грн.
До клопотання додано протокол допиту ОСОБА_5 від 14.11.2018 року, в якому зазначено, що причетними особами до зазначеного кримінального правопорушення можуть бути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , жительм АДРЕСА_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 .
Разом з тим, в матеріалах клопотання міститься рапорт о/у ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , з якого слідує, що ОСОБА_6 на момент вчинення злочину користувалась номером мобільного телефону НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Суд звертає увагу на те, що рапорт працівника правоохоронних органів відповідно до п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 №747, належить до внутрішніх документів, а відтак, не може вважатися належним та допустимим доказом та слугувати підставою для надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.
Жодного іншого належного та допустимого доказу, який би ґрунтовно «підкріплював» зміст вказаного рапорта оперуповноваженого та давав розумну ймовірність вважати про можливість користування ОСОБА_6 номером мобільного телефону зазначеним у клопотанні подано не було.
Також слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України інформація, про доступ до якої просить слідчий, відноситься до охоронюваної законом таємниці.
Всупереч ч.6 ст. 163 КПК України слідчий не довів неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, заявлених в клопотанні.
Фактично орган досудового розслідування намагається провести перевірку опонентів ОСОБА_5 у цивільній справі, яка перебуває на розгляді у Луцькому міськрайонному суді.
При цьому, незрозуміло чи були вжиті заходи для звуження кола осіб, яких збираються перевіряти, чи вживались заходи для перевірки їх алібі, встановлення їх місцезнаходження на час вчинення підпалу іншими способами, тощо.
Також, відсутні відомості щодо того, чи намагався слідчий встановити причетних до злочину осіб зворотнім шляхом, за допомогою перевірки які абонентські номери діяли неподалік місця вчинення злочину, та методом подальшого співставлення таких номерів з номерами осіб, на яких вказала потерпіла сторона. Такий спосіб дозволив би мінімізувати втручання у приватне життя осіб.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання слідчого відсутні.
Керуючись ст.ст.159-164, 166, 167, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 поданого в рамках кримінального провадження №0004229, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1