У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/741/18

Провадження № 1-кс/300/423/2018

19.12.2018 р. смт. Воловець

Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

інші учасники судового провадження:

представник заявника ОСОБА_3 ,

слідчий ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (далі - Воловецьке відділення поліції Мукачівського ВП ГУНПУ в Закарпатській області) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.07.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 19.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області із Закарпатського апеляційного суду надійшли матеріали ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000069 від 19.06.2018 р., яка винесена слідчим 31.07.2018 року.

Так, 18.06.2018 року ОСОБА_5 звернулася із заявою до Мукачівської місцевої прокуратури, яку внесено до ЄДРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України. 31.07.2018 року слідчим слідчого відділення Воловецького відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000069.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 вказує на те, що наказом відділу освіти Воловецької районної державної адміністрації № 265-к від 31.08.2017 року вона призначена на посаду вчителя початкових класів на час лікарняного основного працівника ОСОБА_7 . Так, 10.05.2018 року на підставі наказу директора Воловецької гр. ОСОБА_5 за № 07-в «Про надання додаткової оплачуваної відпустки ОСОБА_5 » їй було надано додаткову оплачувану відпустку на період складання державних іспитів з 17.05.2018 р. по 15.06.2018 р. включно. Разом із цим директор школи видав наказ за № 15-к про звільнення ОСОБА_5 від 23.05.2018 року, у зв`язку із закінченням трудового договору. Однак, відповідно до вимог ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з роботи в період відпустки. Заявник стверджує, що директором Воловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_8 23.05.2018 року щодо неї вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 КК України, тобто грубо порушено законодавство про працю, що полягає в незаконному звільненні її з посади вчителя початкових класів Воловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів з особистих мотивів (особиста неприязнь, помста за результат попереднього оскарження нею його неправомірних дій та підтвердження в результаті перевірки викладених у її зверненні фактів, бажання влаштувати на її місце роботи іншої особи) та під час перебування її у відпустці. Також вказує на те, що слідчим необхідно провести одночасні допити, повідомити про підозру особі, що вчинила злочин, закінчити досудове розслідування та спрямувати кримінальне провадження до суду.

В судовому засідання представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив скасувати постанову слідчого від 31.07.2018 року про закриття кримінального провадження №0000069, а матеріали якого направити до слідчого відділення Воловецького відділу поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області для проведення досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав та пояснив, що по цій справі слідчим проведено всі необхідні дії, допитано потерпілу ОСОБА_5 , свідків і тільки після всіх проведених було прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 172 КК України. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та пояснив, що з матеріалів досудового розслідування вбачається що ОСОБА_5 була звільнена з посадив вчителя початкових класів з 31 травня 2018 року, тобто в період перебування її у додатковій відпустці. Посилається на те, що звільнення працівника у період перебування у відпустці не належить до ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, відноситься до трудового спору, оскільки з об`єктивної сторони це кримінальне правопорушення може проявлятися у діях або бездіяльності у формі незаконного звільнення працівника з роботи, іншого грубого порушення законодавства про працю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч.1 ст.7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України, слідчий під час досудового розслідування зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також ті обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим чи його представником.

Із скарги вбачається, що наказом відділу освіти Воловецької районної державної адміністрації № 265-к від 31.08.2017 року вона з 04.09.2017 р. призначена на посаду вчителя початкових класів на час лікарняного основного працівника ОСОБА_7 . У зв`язку з передчасною смертю основного працівника ОСОБА_7 з жовтня 2017 року заявник працювала на посаді вчителя початкових класів Воловецької ЗОШ 1-111 ступенів, трудові відносини фактично тривали і жодна із сторін не ставила вимогу про їх припинення. Наказом директора Воловецької загальноосвітньої школи 1-3 ступенів за № 22-к від 02.11.2017 року продовжено дію наказу № 265-к від 31.08.2017 р. до 31.05.2018 р.

30.03.2018 року ОСОБА_5 звернулася за захистом своїх трудових прав до голови районної профспілкової організації ОСОБА_9 та голови профспілкової організації ОСОБА_10 , до відділу освіти Воловецької РДА із заявою щодо привзятливого ставлення відносно неї з боку директора ОСОБА_8 , який намагався переконати її в тому, що вона не є основним працівником і порадив написати заяву на призначення її вчителем початкових класів строком до 31.05.2018 року.

11.04.2018 року за № 01-20/203 заявник ОСОБА_5 отримала відповідь з відділу освіти Воловецької районної державної адміністрації, про те, що за наслідками перевірки її звернення було створено комісію та перевірено шкільну документацію. В результаті перевірки було підтверджено факти упередженого ставлення до неї зі сторони завідуючої ОСОБА_11 та неправильність переведення її на строковий трудовий договір, також директору ОСОБА_8 було встановлено строки виправлення порушень трудового законодавства.

Заявник ОСОБА_5 , зазначила, що поєднує роботу з навчанням і є студентом Дрогобицького педагогічного університету ім. І.Франка. Та на підставі довідки-виклику до університету № 745 від 20.04.2018 року та її заяви від 10.05.2018 року наказом директора Воловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів за № 07-в від 10.05.2018 року «Про надання додаткової оплачуваної відпустки на період складання державних іспитів у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. І.Франко з 17.05.2018 р. -15.06.2018 р. Так, 09.06.2018 р., перебуваючи у відпустці рекомендованим повідомленням заявниця отримала трудову книжку із записом « звільнена з посади вчителя початкових класів у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору ст.36.п.2 КЗпП України», наказ «№ 15-к від 23.05.2018 року.

18.06.2018 року звернулася із заявою до керівництва Мукачівської місцевої прокуратури, яку внесено до ЄДРДР за ознаками ч.1 ст. 172 КК України.

31.07.2018 року слідчим слідчого відділення Воловецького відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000069.

У постанові слідчий зазначив, що ОСОБА_5 була звільнена з посади вчителя початкових класів з 31 травня 2018 року, тобто в період перебування її у додатковій відпустці. Посилається на те, що звільнення працівника у період перебування потерпілої у відпустці не належить до ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, а відноситься до трудового спору, оскільки з об`єктивної сторони це кримінальне правопорушення і може проявлятися у діях або бездіяльності у формі незаконного звільнення працівника з роботи, іншого грубого порушення законодавства про працю.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З аналізу матеріалів кримінального провадження та постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим ОСОБА_4 досудове розслідування проведено не повно, не встановлені істотні обставини зокрема, не надано правової оцінки наказу № 15-к від 23.05.2018 року про звільнення з роботи, не встановлено чи була ознайомлена ОСОБА_5 зі вказаним наказом, не встановлено, коли була видана ОСОБА_5 трудова книжка із записом про звільнення з 31.05.2018 року, не проведено одночасного допиту ОСОБА_5 і ОСОБА_12 та інших свідків,на які вказує заявник у кримінальному провадженню.

Слідчим не з`ясовано обставини написання заявницею заяви про прийняття її на роботу на умовах строкового трудового договору в той час, коли вона продовжуючи роботу позакінченні строку договору вправі була розраховувати на продовження роботи на умовах безстрокового трудового договору. Хто і на яких підставах був прийнятий на роботу після звільнення заявниці. Постанова слідчого на зазначені питання відповіді не містить.

Оскаржувана постанова не містить належного обґрунтування, у справі не допитано осіб, причетних до порушення трудових прав заявниці, що свідчить про явну неповноту розслідування, яку необхідно усунути після встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та на підставі сукупності всіх зібраних доказів ухвалювати подальші процесуальні рішення в цьому кримінальному провадженні, з метою захисту законних прав заявниці, яка для цього звернулася до правомочного правоохоронного органу.

При винесенні оскаржуваної постанови слідчим не додержано вимоги п.2 ч.5 ст. 110 КПК України, згідно яким мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею запитання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги, яка підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307,309, 369, 370, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Воловецького відділення поліції Мукачівського ВП ГУНПУ в Закарпатській області від 31.07.2018 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Воловецького ВП Мукачівського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 від 31 липня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути начальнику слідчого відділення Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області для організації продовження досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 22 грудня 2018 року о 11.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1