Справа №583/1502/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/166/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими (виключними) обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ст.176-3 КК України (в редакції 1960 року).

Відмовляючи в задоволенні заяви суд вказав, що наведені ОСОБА_5 в заяві обставини не є нововиявленими з огляду на положення ч.2 ст.459 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вказав обставини, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та йому під час судового розгляду, а саме підроблення доказів, на яких ґрунтується вирок. Зокрема, ОСОБА_5 вказує, що підробка висновку культурологічної експертизи від 04.03.1997 року, на якій ґрунтується вирок щодо нього, є в тому, що громадянин ОСОБА_6 не робив цієї експертизи, оскільки не був фахівцем в цій області знань і не був знайомий з експертом ОСОБА_7 , про що повідомив виступаючи свідком в цивільному процесі при розгляді Червонозаводським районним судом м. Харкова цивільного позову ОСОБА_5 до Держави Україна, Прокуратури Харківської області, Охтирського міськрайонного суду Сумської області, Державного казначейства України про захист порушених прав, відновлення стану існування до порушення права та стягнення моральної шкоди.

Вважає, що наведені ним у заяві нововиявлені обставини могли вплинути на судове рішення, яке він просить переглянути, і суд в оскарженій ухвалі не спростував цей факт, чим порушив вимоги ст.ст.2, 9, 370, 459 КПК України та ст.ст.8, 24, 62, 68 Конституції України.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 не з`явився, але як вбачається зі змісту його апеляційної скарги, він повідомляв , що брати участь в розгляді апеляційної скарги, він не буде.

Крім того, від прокурора також надійшло письмове клопотання про здійснення провадження у його відсутність, а тому колегія суддів вважає за можливе у відповідності до положень ст.406 КПК України ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та було встановлено судом першої інстанції, вироком Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 176-3 КК України (в редакції Закону 1990 року), ст. 176-3 КК України (в редакції Закону від 08.02.1995 року), ст. 176-3 КК України (в редакції Закону від 02.10.1996 року), ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі п. а ст. 7 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року ОСОБА_5 скорочено строк відбування покарання до року позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Сумського обласного суду від 05.08.1999 року вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_5 у скоєнні злочинів залишено без зміни, але з пом`якшенням призначеного за ст.176-3 КК України (в редакції 02.10.1996 року) покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до п. а ст.7 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року строк покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 було скорочено і остаточно визначено покарання у виді 9 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2013 року частково задоволено заяву ОСОБА_5 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження. Відновлено матеріали втраченого кримінального провадження №2395010 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 176-3 КК України (в редакції 1960 року) в частині висновку лінгвістичної експертизи від 27.11.1996 року; висновку культурологічної експертизи від 04.03.1997 року; акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 41/5297 від 21.04.1999 року та обвинувального висновку.

27.04.2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 року. В якості нововиявленої обставини для перегляду зазначеного вироку ОСОБА_5 посилався на підробку доказу, на якому ґрунтується вирок відносно нього, а саме висновку культурологічної експертизи від 04.03.1997 року.

Згідно ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для скасування вироку повинні бути абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження.

Такі нововиявлені обставини, як штучне створення або підроблення доказів, неправильний переклад висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, завідомо неправильний висновок і пояснення судового експерта, зловживання прокурорів, слідчих, суддів повинні бути установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування слідчих.

Розглядаючи заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, суд першої інстанції доводи заявника, а саме те, що висновок культурологічної експертизи від 04.03.1997 року, на якій ґрунтується вирок, була підроблена, оскільки громадянин ОСОБА_6 не робив цієї експертизи, так як не був фахівцем в цій області знань і не був знайомий з експертом ОСОБА_7 , про що повідомив виступаючи свідком в цивільному процесі при розгляді Червонозаводським районним судом м. Харкова цивільного позову ОСОБА_5 , обґрунтовано не визнав в якості підстави для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, оскільки такі його доводи не є нововиявленими обставинами в розумінні ст.459 КПК України та фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом першої інстанції та перевірялись колегією суддів Судової палати у кримінальних справах Сумського обласного суду 05.08.1999 року.

При цьому, пояснення громадянина ОСОБА_6 з приводу того, що він висновок культурологічної експертизи не робив, не є спеціалістом в цій галузі та не знав, хто такий «експерт» ОСОБА_7 , жодним чином не спростовують юридичні факти, пов`язані з предметом доказування у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 , а тому лише на підставі пояснень ОСОБА_6 не може бути доведена підробка висновку експертизи.

Підстав для виклику та допиту в апеляційному суді громадянина ОСОБА_6 за вказаного не вбачається.

Таким чином, об`єктивні дані, які б достовірно підтверджували підроблення вказаного вище доказу щодо ОСОБА_5 , в даному провадженні за нововиявленими обставинами відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ті обставини, на які посилається ОСОБА_5 у своїй заяві як на підстави для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності.

Цей принцип, як на цьому наголошує практика ЄСПЛ (справа «Желтяков проти України», передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для перегляду вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 року за нововиявленими обставинами та обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_5 без задоволення.

Також колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що ОСОБА_5 вже звертався до Охтирського міськрайонного суду Сумської області про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 року яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 176-3 КК України (в редакції Закону 1990 року), при цьому, як на підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами він теж посилався що висновок культурологічної експертизи від 04.03.1997 року, на якій ґрунтується вирок, є недостовірним. За результатами розгляду такої заяви міськрайонним судом заяву ОСОБА_5 було залишено без задоволення, апеляційний суд Сумської області ухвалою від 06 березня 2018 року залишив ухвалу суду першої інстанції без зміни, і Верховний Суд своєю постановою від 06 листопада 2018 року ухвалу апеляційного суду Сумської області від 06 березня 2018 року залишив без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Таким чином, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2018 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ст.176-3 КК України (в редакції 1960 року), залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4