ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/677/19 Справа № 204/7563/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з суворим наглядом,

за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
особи, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника лікарні ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року заяву голови комісії з реорганізації ДЗ Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України ОСОБА_10 задоволено. Продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року, щодо ОСОБА_5 в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, відмовити в задоволенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо нього, та звільнити його з Державного закладу Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_5 посилається на те, що судове рішення є передчасним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та таким, що підлягає скасуванню.
ОСОБА_5 вказує на те, що ще Канівським міськрайонним судом 16 травня 2017 року було винесено рішення про його примусове лікування, в той час як у судове засідання він не викликався, чим порушено його право на захист. Окрім того, попередні судові засідання проводились недобросовісно, свідки надавали неправдиві показання, що суд необґрунтовано залишив поза увагою, а експертиза в м. Сміла Черкаської області відбулася формально та з порушеннями всіх його прав. ОСОБА_5 вважає, що тримався в лікарні незаконно. Поряд із цим ОСОБА_5 зауважує, що санітарами лікарні йому було завдано тілесних ушкоджень, після чого його було переведено до м. Дніпра та надано допомогу. При цьому, висновку альтернативної комісії не було, а строк попереднього висновку вже закінчився. ОСОБА_5 зазначає, що незаконно тримається під вартою з 07 липня 2017 року. Окрім того, ОСОБА_5 посилається на порушення судом вимог ст. ст. 363, 364 КПК України, оскільки суд не повідомив про закінчення з`ясування, обставин та перевірку доказів та перейшов до судових дебатів.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та представника лікарні, які проти задоволення скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
В силу цих вимог закону, продовження застосування примусових заходів медичного характеру, здійснюється, зокрема за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.
Судом встановлено, що згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкасскої області від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, які востаннє ОСОБА_5 продовжено ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року.
Як видно з матеріалів провадження, в письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_5 , який знаходиться в ДЗ ""Українська психиатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України", в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру вказано, що короткочасність покращення його стану, порушення критичного ставлення до скоєного та хвороби, неусвідомлення протиправності правопорушення, відсутність лікувальних настанов свідчить про те, що хворий за своїм психічним станом продовжує являти особливу небезпеку для оточуючих, а отже потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів не вбачає підстав визнати необґрунтованим ухвалене судом першої інстанції судове рішення.
Доводи ОСОБА_5 про незаконність рішення суду про обрання примусових заходів медичного характеру колегія суддів розцінює як безпідставні, оскільки вони не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення, яким продовжено строк його застосування.
Щодо доводів ОСОБА_5 про незаконність його тримання у лікарні, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновок комісії лікарів-психіатрів щодо стану його здоров`я.
Окрім того, з матеріалів провадження видно, що представник закладу охорони здоров`я звернувся до суду в межах дії попередньої ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року, якою до цього продовжено ОСОБА_5 строк застосування примусових заходів медичного характеру.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з суворим наглядом залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення .
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4