Справа № 158/1873/18
Провадження № 1-кп/0158/12/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці кримінальне провадження № 0000202 від 16.03.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, розлученого, раніше судимого 05.06.2018 року вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку на 3 роки

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. у справі №158/201/18, яке згідно з ч. 3 ст. 350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, та 02.03.2018 набрало законної сили, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 строком на 5 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, зокрема у виді: заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з потерпілим ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування потерпілим ОСОБА_6 ; заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_6 або контактувати з ним через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Так, 31.01.2018 р., після судового засідання, ОСОБА_4 будучи ознайомлений під розписку, із рішенням Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. про встановлення відносно нього заходів тимчасового обмеження його прав, діючи умисно, неодноразово порушував обмежувальний припис.

Також, рішенням Ківерцівського районного суду від 07.02.2018 р. у справі №158/299/18, яке згідно ч. 3 ст. 350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, та 13.03.2018 р. набрало законної сили, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 строком на 5 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, зокрема у виді: заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування потерпілою ОСОБА_8 ; заборони вести листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_8 або контактувати з нею через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Так, 07.02.2018 р., після судового засідання, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений під розписку, із рішенням Ківерцівського районного суду від 07.02.2018 р. про встановлення відносно нього заходів тимчасового обмеження його прав, діючи умисно, неодноразово порушував обмежувальний припис, а саме:

10.02.2018 близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_4 незважаючи на обмежувальні приписи Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р., перебуваючи в м. Ківерці, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де гримав у двері вищевказаної квартири, голосно кричав та виражався нецензурною лайкою, чим порушив заборону Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р. у вигляді наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Він же, повторно, 10.02.2018 р. близько 21 год. 40 хв., продовжуючи свої дії, спрямовані на умисне невиконання рішень Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у м. Ківерці, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де гримав у двері вищевказаної квартири, голосно кричав та виражався нецензурною лайкою, чим порушив заборону Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р. у вигляді наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

За вищевказані порушення 16.03.2018р. Ківерцівським районним судом було винесено постанову, згідно з якою ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

Продовжуючи свої дії, спрямовані на умисне невиконання рішень Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р. , ОСОБА_4 11.02.2018 р. близько 23 год., повторно, перебуваючи в м. Ківерці, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де гримав у двері вищевказаної квартири та виражався нецензурною лайкою, чим порушив заборону Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р. наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Він же, 16.03.2018 р. о 17 год. 00 хв., продовжуючи свої дії, спрямовані на умисне невиконання рішень Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у м. Ківерці, прийшов до роздягальні групи № 3, дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла-садок № 2, що по вул. Незалежності, 8, де на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в голову ОСОБА_4 , який прийшов забирати з дитячого садка внука, заподіявши йому тілесні ушкодження, чим порушив заборону Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 та 07.02.2018 у вигляді наближення на відстань ближче 100 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_6 .

Він же, повторно, 16.03.2018 р. близько 21 год. 40 хв. продовжуючи свої дії, спрямовані на умисне невиконання рішень Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р., перебуваючи в м. Ківерці, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де гримав у двері вищевказаної квартири, голосно кричав та виражався нецензурною лайкою, чим порушив заборону Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р. у вигляді наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Також, 23.03.2018 р. близько 19 год. ОСОБА_4 продовжуючи свої дії спрямовані на умисне невиконання рішень Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м. Ківерці, повторно прийшов до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де стукав у вікна квартири та виражався нецензурною лайкою, чим порушив заборону Ківерцівського районного суду від 31.01.2018 р. та 07.02.2018 р. наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, суду показав, що справді порушував обмежувальні приписи щодо батька та колишньої дружини протягом лютого та березня місяця 2018 року, про що кається, в подальшому зробив висновки, став на шлях виправлення та більше не порушував обмежувальних приписів, просив дати шанс на виправлення та не карати суворо. Щодо порушень, в яких його обвинувачує досудове слідство 18, 29 та 30 травня 2018 року, а також 15 червня 2018 року, то він не пам`ятає, що їх допускав і у їх вчиненні себе винним не визнає.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України підтверджуються зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що після обмежувального припису його син обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово порушував заборону наближення до нього та іншої потерпілої ОСОБА_8 , не в усіх випадках вони викликали працівників поліції, кожного разу обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, погрожував фізичною розправою, вчиняв сварки, нецензурно виражався, пошкоджував вхідні двері їх квартири та вікно, точних дат вчинення порушень він не пам`ятає. На суворій мірі покарання не наполягає, претензій до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю підтвердила покази потерпілого ОСОБА_6 . Вона також точно не пам`ятає дат вчинення правопорушень, оскільки вони не щоразу викликали працівників поліції, такі порушення обвинувачений ОСОБА_4 допускав багато разів, точно пам`ятає, що 10 лютого 2018 року ОСОБА_9 , двічі, а саме близько 03 години ночі та о 21 год. 40 хв., потім 11 лютого 2018 року у нетверезому стані приходив до них додому, стукав у двері та вікна, наполягав, щоб ОСОБА_6 вигнав її з дітьми з дому, кричав на весь під`їзд будинку. На суворій мірі покарання не наполягає, претензій до обвинуваченого не має.

Свідки ОСОБА_10 , який є членом громадської організації «Варта порядку», ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є працівниками поліції, в судовому засіданні суду показали, що обвинуваченого вони знають як сімейного дебошира, в поліцію неодноразово зверталися його батько та колишня дружина з приводу вчинення ОСОБА_4 сімейних сварок та дебошів, в багатьох випадках потерпілі відмовлялись від викликів у зв`язку з мирним врегулюванням конфлікту, точних дат викликів і їх суті вони не пам`ятають, так як пройшло багато часу. Однак навіть при виїзді на місце події ОСОБА_4 не завжди був на місці, більшість викликів припадала на весну 2018 року.

Свідок ОСОБА_16 , яка працює вихователькою у ДНЗ, який відвідує син обвинуваченого, суду показала, що про наявність обмежувального припису її ніхто не повідомляв, батько -обвинувачений ОСОБА_4 один раз на початку 2018 року забирав сина із садочка, коли прийшов дідусь, то між ними виник конфлікт, після того вона бачила його лише раз, коли зранку обвинувачений разом із потерпілою ОСОБА_8 привели сина у садочок.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, стверджується іншими доказами:

- рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.01.2018 року видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 строком на 5 місяців, а саме яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, а саме:

1) заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборони наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_6 ;

3) заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_6 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

- рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.02.2018 року видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 строком на 5 місяців, а саме яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, а саме:

1) заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборони наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_8 ;

3) заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_8 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб

- постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.05.2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 03.03.2018 року, відповідно до змісту яких ОСОБА_4 23.03.2018 року о 19 год. 05 хв. в м. Ківерці по сул. Незалежності перебував у п`яному вигляді (а.с. 132-133);

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2018 року, відповідно до змісту якого 10.02.2018 року ОСОБА_9 близько 03 год. 30 хв. перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , стукав у двері квартири АДРЕСА_4 , голосно кричав та виражався нецензурними словами (а.с. 134);

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2018 року, відповідно до змісту якого 10.02.2018 року ОСОБА_9 перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , стукав у двері квартири АДРЕСА_4 , виражався нецензурними словами (а.с. 135);

- постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.03.2018 року, відповідно до змісту якої 10.02.2018 року двічі перебував за адресою місця проживання потерпілих (а.с. 136).

Статтею 370 КПК України передбачено що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Стаття 94 КПК України вимагає, щоб для прийняття відповідного процесуального рішення суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Суд вважає недоведеною вину підсудного ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме епізодів 18, 29, 30 травня та 15 червня 2018 року, оскільки самим обвинуваченим вони заперечуються, в ході судового розгляду жодними письмовими доказами стороною обвинувачення не доведено, хоча такі докази мали б бути у розпорядженні слідства (зокрема заяви про виклики поліції, результати їх розгляду тощо), однак такі письмові докази не долучені до матеріалів кримінального провадження, не відкриті були стороні захисту в ході досудового чи судового слідства. В судовому засіданні ні покази потерпілих, ні свідків не містять будь-яких чітких вказівок ні на дати, місця вчинення, навіть вказівок в чому саме виражалось порушення обмежувального припису.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин, на думку суду, є обґрунтовані сумніви у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 епізодів порушень обмежувальних приписів 18, 29, 30 травня, 15 червня 2018 року, а тому суд приходить до висновку в необхідності виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаних в обвинувальному акті епізодів злочину за недоведеністю вчинення цих кримінальних правопорушень, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному невиконанні рішень суду, що набрали законної сили в епізодах 10-11 лютого, 16 та 23 березня 2018 року, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.

З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд вважає вчинення злочину повторно.

З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на даний час не працевлаштований, конкретних обставин справи, вину у вчиненому визнав частково, розкаявся, позиції потерпілих, які не наполягають на суворій мірі покарання, суд призначає ОСОБА_9 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, з урахуванням вимог санкції ст. 390-1 КК України у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до вимог п. 22 Постанови ПВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання, та п. 23 цієї Постанови коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно, тому покарання за даним вироком та вироком Ківерцівського районного суд Волинської області від 05.06.2018 року слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов заявлено не було.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_4 покарання за даним вироком слід виконувати самостійно і окремо від покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.06.2018 року за ст. 125 ч. 1, ст. 122 ч. 1 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 із встановленням іспитового строку на 3 роки.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1