Справа № 460/386/17
Провадження №1-кп/460/76/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2019м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332 від 25.11.2016, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, учасника бойових дій, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 за контрактом, порушуючи військову дисципліну через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, маючи намір назавжди ухилитися від несення обов`язків військової служби, без поважних причин 30.10.2016 самовільно залишив базовий табір ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був розташований поблизу АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно з 30.10.2016 без дозволу командування залишив військову частину і з того часу перебував за місцем свого проживання. Службу залишив за станом здоров' я. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Просить застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році".
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 408 КК України, оскільки він самовільно залишив військову частину з метою ухилитись від військової служби, тобто вчинив дезертирство.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, брав участь в антитерористичній операції на територіях Донецької та Луганської областей, має статус учасника бойових дій, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 подав суду заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року № 1810-VIII) передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).
Обвинувачений ОСОБА_5 є учасником бойових дій, що стверджується виданим посвідченням серії НОМЕР_2 від 07.06.2016.
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 , на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, а також зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, тому є підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1