Справа №295/5755/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання старшого слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури про арешт майна, внесене по кримінальному провадженні за № 0000324 від .13.042019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням де зазначено, що 12.04.2019 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , перебували неподалік магазину «Світанок», що за адресою вул. Моторна, 1-а, смт Новогуйвинське, Житомирського району, де побачили раніше незнайомого ОСОБА_6 , який котив велосипед марки «Magnum».

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 прослідкували за ОСОБА_6 до кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташоване за адресою вул. Моторна, 8, смт Новогуйвинське, Житомирського району. Наздогнавши ОСОБА_6 , ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в область голови потерпілого, у зв`язку з чим останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 лівою ногою наніс один удар по голові потерпілого.

Подолавши в такий спосіб волю потерпілого ОСОБА_6 до опору, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме велосипедом марки «Magnum», вартістю 3960 грн. 00 коп.

Після цього, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно місце вчинення злочину залишили та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

13.04.2019 ОСОБА_4 , затримано в порядку ст.. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

13.04.2019 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

13.04.2019 року під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Нокіа», НОМЕР_1 та кросівки білого кольору з синіми рисками з логотипом «РОМ», які було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000324 .

У судове засідання слідчий не з`явився, в клопотанні просила розгляд справи проводить у її відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України. речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: телефон марки «Нокіа», НОМЕР_1 та кросівки білого кольору з синіми рисками з логотипом «РОМ» вилучені під час особистого обшуку 13.04.2019 року у ОСОБА_4 та тимчасово позбавити власника майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1