Справа № 369/2017/19
Провадження №1-кс/369/651/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника ВП начальник СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням мотивуючи його тим, що у проваджені СВ Києво-Святошинського ВП перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 12.01.2019 приблизно о 00:10 год., маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя потерпілого ОСОБА_8 , корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи на території автомобільної заправної станції яка належить ТОВ «Спецтранссервіс», розташованої за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Тарасівка вул. Київська без номеру, керуючись спільним умислом, погрожуючи застосувати до потерпілого ОСОБА_8 насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього, а саме ОСОБА_6 продемонстрував предмет, схожий на ніж, після чого наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуваннямособи нанесли потерпілому чисельні удари ногами по різним частинам тіла, та заволоділи належним ОСОБА_8 майном, а саме грошовими коштами у сумі 1250 гривень, які знаходились у гаманці.
Після цього, ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи з місця скоєння злочину зникли, майном потерпілого розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1250 гривень.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Саатли, Саатлівського району, Азербайджан, азербайджанець, громадянин Азербайджану, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
12.02.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, зокрема підозра обгрунтовується:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
- протоколами впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого;
- протоколом огляду автомобіля.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків;
- підозрюваний не має постійного місця роботи.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Ризик незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що у разі не застосування до ОСОБА_6 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, він зможе безперешкодно впливати на потерпілого шляхом залякування та підкупу.
Така поведінка підозрюваного перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Враховуючи наведене, вважаю, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та виконання ним покладених на нього обов`язків, тому звертаюсь із клопотанням про обрання щодо нього такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженні.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому слідчий просив застосувати щодо щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саатли, Саатлівського району Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі арештний дім «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб. Враховуючи, що злочин вчинено із погрозою застосування насильства не визначати щодо підозрюваного розмір застави.
В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, просив суд застосувати інший запобіжний засіб не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний проти вимог клопотання заперечував, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1,3,5 статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявністю у нього місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відсутність судимості, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У клопотанні заступника начальника ВП начальника СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 187 КК України - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період з 20 год. 00 год. до 06 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 12 квітня 2019 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися у період з 20 год. 00 год. до 06 год. 00 хв., з місця постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 12 квітня 2019 року, включно в межах строків досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1