Справа № 307/933/19
Провадження № 1-кп/307/570/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000027, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, розлученого, має одну неповнолітню дитину, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
24.01.2019, близько 22-ї год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді великої майнової шкоди, при допомозі запальнички здійснив підпал сіна, що було складоване у сіннику прибудованому до господарської будівлі, призначеної для тимчасового літнього утримання худоби, які розташовані в урочищі «Голиця», у смт. Дубове, внаслідок чого вогнем повністю знищено і будівлі і сіно в кількості 2 тони та заподіяно потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 20860 грв.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 194 ч. 2 КК України по кваліфікуючій ознаці умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах вчинене шляхом підпалу.
Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про визнання винуватості від 22.03.2019 р., що укладена між обвинуваченим, захисником та прокурором Тячівської місцевої прокуратури на підставі ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 194 ч. 2 КК України та призначення покарання, при умові, що ОСОБА_5 визнає свою вину. В такому випадку прокурор згідний із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на чотири роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. ОСОБА_5 зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України і він розумє наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст. 194 ч. 2 КК України. Просив затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст. 469 ч. 4 абз. 2 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України.
Враховуючи особу потерпілого, який ніде не працює, проживає у гірській місцевості суд вважає, що заподіяну йому шкоду слід вважати такою, що завдана у великих розмірах.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 474 ч. 7 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ст. 124 ч. 2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 витрат за проведення експертиз в дохід держави у сумі 2145 грв.
Тому, керуючись ст.ст. 373, 374, 469, 470, 472-474 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.03.2019 р., що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000027 від 25.01.2019 р. між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту скасувати.
Речові докази пожежне сміття, яке знаходиться у Тячівському ВП ГУНП в Закарпатської області знищити; навісний замок - повернути ОСОБА_4 .
Стягнути ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 2145 (дві тисячі сто сорок п`ять) гривень за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1