Справа № 344/1314/18
Провадження № 1-кс/344/2878/19
У Х В А Л А

25 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що відносно слідчої судді вирішується питання про проведення досудового розслідування за його заявою від 21/03/2019, а тому просив відвести слідчу суддю від розгляду даної справи.

Заявник подав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, в якій підтримав заяву про відвід слідчої судді.

Відповідно до заяви від 21/03/2019 ОСОБА_5 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо слідчої судді ОСОБА_4 за обставин відмови довірителю заявника в його проханні, втручання в діяльність представника.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В ст. 75 КПК України вказано, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже підставою відводу слідчого судді є його зацікавленість у результатах судового розгляду, наявність родинних зв?язків зі сторонами провадження, інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

В заяві про вчинення злочину вказано, що її подано 21/03/2019 щодо обставини, про яку вказано, що вона мала місце 29/11/2018. Отже заяву про вчинення злочину подано безпосередньо перед поданням заяви про відвід головуючої судді. Для будь-якого стороннього спостерігача такі обставини викликають переконання, що підставу відводу заявником створено штучно саме для використання заяви від 21/03/2019 в якості підстави для відводу.

Відповідно до ухвали від 12/03/2019 вже було відмовлено у відводі слідчої судді з підстав подання заявником скарги на слідчу суддю до Вищої ради правосуддя.

04/03/2019 постановлено ухвалу слідчої судді ОСОБА_4 , якою відмовлено у відводі попередньої слідчої судді.

29/11/2018 постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви про відвід головуючого судді з підстав постановлення 03/05/2018 та 17/09/2018 ухвал про відмову у відводі головуючого судді.

Отже процесуальна діяльність суб?єкта звернення вказує на те, що заяви про відвід слідчих суддів ним використовуються з метою отримання процесуального результату, який відомий тільки заявникові.

Однак пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Отже в заяві про відвід слідчої судді не зазначено на жодну об?єктивну обставину зацікавленості в результаті розгляду спору. Формування суб?єктом звернення скарг і заяв про вчинення злочину щодо судді для мети використання їх в якості наступної підстави відводу судді не належить до об?єктивних обставин зацікавленості судді.

Відповідно до п. 4 ст. 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Так в даному провадженні заявник неодноразово продемонстрував використання ним заяв про відвід для затягування судового засідання і досягнення власних цілей, що не гарантовано йому у формі права.

Даний відвід є повторним відводом слідчої судді ОСОБА_4 , заявленим одним і тим же учасником кримінального провадження про відвід однієї і тієї ж слідчої судді, в тому ж самому кримінальному провадженні.

Обставини, що зазначені в якості підстави відводу слідчої судді були відомі заявникові на час подання попереднього відводу.

В п. 4 ст. 80 КПК України вказано, що заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Однак заявником не виконано зазначеного обов?язку і не вказано в заяві про відвід від 11/03/2019 усіх підстав, які він розглядав для себе в якості підстав відводу.

Отже кримінальним процесуальним законом передбачено право на подання заяви про відвід слідчого судді, однак не гарантовано право затягувати судовий розгляд, зловживаючи відповідним правом.

Подання заяв і скарг щодо судді не є підставою для відводу відповідного судді, оскільки залежить не від поведінки судді, а від поведінки і бажання відповідного скаржника.

Відвід судді від розгляду справи на підставі скарги заінтересованої особи означає вибір заінтересованою особою бажаних чи не бажаних суддів для розгляду справи за своєї участі, що є порушенням порядку визначення суддів для розгляду справ, передбаченого в ст. 35 КПК України.

12/03/2019 вже було постановлено ухвалу за заявою про відвід слідчої судді ОСОБА_4 , в якій вже вказано на її безсторонність в розгляді відповідної справи.

Відповідно до п. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказує, що елементом, передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі «Бентем проти Нідерландів» від 23 жовтня 1985 року, заява № 8848/80, п. 32).

Так положення КПК України не гарантують зловживання процесуальним правом в якості правомірної поведінки. Реалізація права відводу здійснюється у спосіб та у межах, що визначені законом.

Відповідно до зазначеного, -

П О С Т А Н О В И В :

Повторну заяву ОСОБА_5 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 від 22/03/2019 залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1