У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000061 від 19.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000061 від 19.02.2018 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що на початку лютого 2018 року ОСОБА_9 , являючись уродженцем с. Уторопи Косівського району Івано-Франківської області, під час розмови по телефону із вітчимом ОСОБА_10 , який проживає в с. Уторопи, дізнався про те, що житель зазначеного села ОСОБА_11 продав свій автомобіль марки «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , за який отримав значну суму грошових коштів в іноземній валюті.

Цього ж дня у ОСОБА_9 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , про що він повідомив свого знайомого, раніше неодноразово судимого за вчинення корисливих злочинів ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 вчинити розбійний напад, і таким чином заволодіти грошовими коштами ОСОБА_11 , на що ОСОБА_9 погодився, але повідомив, що безпосередньої участі у вчиненні злочину взяти не зможе, оскільки являється уродженцем с. Уторопи Косівського району Івано-Франківської області та може бути впізнаний потерпілими, однак допоможе порадами.

В подальшому ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , як пособник надав поради ОСОБА_6 , а саме намалював йому схему місця розташування господарства ОСОБА_11 в селі, чим сприяв вчиненню злочину, а також погодив про отримання частини від викрадених грошових коштів.

На початку лютого 2018 року ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу з ОСОБА_9 , спрямованого на вчинення розбійного нападу на помешкання ОСОБА_11 та заволодінням майном потерпілого, а також незаконного збагачення шляхом учинення інших злочинів проти власності, вирішив створити стійке об`єднання у формі організованої групи для скоєння умисних найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів.

Усвідомлюючи, що запланований злочин, зокрема вчинення розбійного нападу на помешкання ОСОБА_11 , потребує ретельної та довготривалої підготовки, ОСОБА_6 вирішив завербувати до складу групи своїх друзів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з якими при неодноразових зустрічах склали план та обговорили його з усіма учасниками групи, розподілили ролі кожного з учасників. При цьому кожен з учасників організованої групи погодив свою роль, а також єдині правила поведінки та способи конспірації.

ОСОБА_6 як організатор керував підготовкою до вчинення злочину, а також у відповідності до взятих на себе зобов`язань повинен був здійснювати координацію дій членів організованої групи безпосередньо під час учинення злочину.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відведено роль виконавців скоєння злочину.

Крім того, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову із своїм знайомим ОСОБА_8 , який займався пасажирськими перевезеннями та мав у користуванні автомобіль марки «Мазда 626», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , якому повідомив про намір вчинення розбійного нападу та залучив його для перевезення до місця вчинення злочину.

ОСОБА_8 діючи не в складі організованої групи, погодився на пропозицію ОСОБА_7 , а також погодив про отримання частини від викрадених грошових коштів.

18 лютого 2018 року ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 з метою вчинення розбійного нападу та заволодіння чужим майном приїхали на автомобілі марки «Мазда 626», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 у присілок Насарат, Косівського району, Івано-Франківської області.

19.01.2018 близько 01 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, зайшли на подвір`я господарства ОСОБА_11 , що в с. Уторопи, присілок Насарат, Косівського району, Івано-Франківської області та шляхом пошкодження скла у віконній рамі веранди, відчинили із внутрішньої сторони за допомогою ключа, який знаходився у серцевині замка, вхідні двері, проникли до приміщення житлового будинку, де перебували потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в той час спали.

Перебуваючи в приміщенні кімнати вказаного житлового будинку, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , вчинили напад з метою заволодіння чужим майном на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та застосували щодо ОСОБА_11 фізичне насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме почали його душити, стискаючи руками шию, після чого нанесли ОСОБА_11 заздалегідь підготовленим предметом, ззовні схожим на сокиру, два удари в ділянку правого плеча, спричинивши йому згідно висновку експерта № 34 судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого плеча, правого плечового суглоба та грудної клітки, синця та садна в ділянці лівого кульшового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також пригрозили застосуванням такого насильства щодо ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , після застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я щодо ОСОБА_11 та погрози такого насильства щодо ОСОБА_12 , відкрито заволоділи майном потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме грошовими коштами в сумі 6 900 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 19.02.2018 становлять 186 231 гривень.

Після вчинення злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з викраденими грошима покинули місце події, сіли в автомобіль «Мазда 626», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 та поїхали за межі с. Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області.

Прибувши в с. Обарів Рівненського району Рівненської області ОСОБА_6 розподілив порівну викрадені в потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 грошові кошти між членами організованої групи, а також ОСОБА_9 як пособником вчинення злочину та ОСОБА_8 , які діяли не в складі організованої групи.

Також, ОСОБА_6 , проживаючи спільно із ОСОБА_13 , неодноразово був у її мами ОСОБА_14 , яка проживає у с. Садки Острозького району Рівненської області та бачив, що ОСОБА_14 зберігає в себе золоті вироби, які вона придбала протягом свого життя.

В середині березня 2018 року в ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння золотими виробами ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_6 для відкритого викрадення майна ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням у житло, залучили членів створеної ним організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з якими при неодноразових зустрічах склали план та обговорили його з усіма учасниками групи, розподілили ролі кожного з учасників. При цьому кожен із учасників організованої групи погодив свою роль, а також єдині правила поведінки та способи конспірації.

ОСОБА_6 як організатор керував підготовкою до вчинення злочину, а також у відповідності до взятих на себе зобов`язань повинен був здійснювати координацію дій членів організованої групи безпосередньо під час учинення злочину.

Крім того, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , якому повідомив про намір вчинення відкритого викрадення майна в ОСОБА_14 та залучив його як пособника у чиненні злочину, а саме заздалегідь обіцяному збуті викрадених золотих виробів.

ОСОБА_9 діючи не в складі організованої групи, погодився на збут викраденого майна за окрему оплату.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відведено роль виконавців скоєння злочину.

Також, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову із своїм знайомим ОСОБА_8 , який займався пасажирськими перевезеннями та мав у користуванні автомобіль марки «Мазда 626», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , якому повідомив про намір вчинення відкритого викрадення чужого майна та залучив його для перевезення до місця вчинення злочину.

ОСОБА_8 діючи не в складі організованої групи, погодився на пропозицію ОСОБА_7 , а також погодив про отримання частини від викрадених грошових коштів.

24 березня 2018 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном приїхали на автомобілі марки «Мазда 626» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 у с. Садки, Острозького району, Рівненської області.

Цього ж дня, приблизно о 22 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, маючи на меті відкрито викрасти чуже майно, прикриваючи обличчя масками, прийшли до господарства ОСОБА_14 , що в АДРЕСА_1 та шляхом пошкодження скла відчинили із внутрішньої сторони металеву застібку вхідних дверей, проникли до приміщенні житлового будинку, де перебувала потерпіла ОСОБА_14 , яка в той час спала.

Перебуваючи в приміщенні кімнати вказаного житлового будинку, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , вчинили відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_14 із застосуванням щодо неї фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме силою її утримували на ліжку, закривали рукою рота, щоб не кричала, умисно нанесли три удари кулаком в ділянку обличчя, спричинивши їй згідно висновку експерта № 58 судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді рани на спинці носа посередині, синців на верхній та нижній повіках лівого ока, на лівій щоці, на верхній губі зліва біля зовнішнього кута, на підборідді зліва з переходом на ліву верхню бокову поверхню шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 після застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, щодо ОСОБА_14 відкрито заволоділи її майном, а саме грошовими коштами в сумі 5000 грн., мобільним телефоном «Нокіа» чорного кольору вартістю 800 грн, а також золотим кільцем із рожевим каменем 583 проби загальною вагою 7,79 грама, чистою вагою без каменю 5,4 грама, вартість якого, згідно з висновком експерта № 4.3.-516/18 судової товарознавчої експертизи, за закупівельними цінами Національного банку України на дорогоцінні метали в брухті становить 3461 грн 67 коп, яке ОСОБА_6 зняв проти волі потерпілої з її пальця.

Після вчинення злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з викраденими грошима і майном покинули місце події, побігли до автомобіля «Мазда 626», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , де на них чекав ОСОБА_8 , та з с. Садки Острозького району Рівненської області поїхали в с. Обарів Рівненського району Рівненської області.

ОСОБА_6 , перебуваючи в автомобілі та їдучи в с. Обарів, з відома всіх співучасників по дорозі викинув викрадений мобільний телефон «Нокіа».

Прибувши в с. Обарів Рівненського району Рівненської області ОСОБА_6 як організатор розподілив порівну між членами організованої групи, а також ОСОБА_8 , який діяв не в складі організованої групи, викрадені в потерпілої ОСОБА_14 грошові кошти. Крім того, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб, передав ОСОБА_9 для збуту викрадене золоте кільце із рожевим каменем.

25 березня 2018 року ОСОБА_9 , з метою заздалегідь обіцяного збуту викраденого в ОСОБА_14 золотого кільця із рожевим каменем спільно із ОСОБА_8 на автомобілі марки «Мазда 626», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , поїхали в м. Луцьк Волинської області, де ОСОБА_9 здав золоте кільце із рожевим каменем у ломбард «Заставно - кредитиний дім», що по вул. Винниченка, 16, отримавши 3228 грн, які передав ОСОБА_6 , який в подальшому дані грошові кошти розподілив порівну між членами організованої групи, а також ОСОБА_9 як пособником вчинення злочину та ОСОБА_8 , які діяли не в складі організованої групи.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюються:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кринички, Гощанського району, Рівненської області, житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, не судимий.

06 липня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

06 липня 2018 року Косівським районним судом підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 03 вересня 2018 року.

21 серпня 2018 року прокуратурою Івано-Франківської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 30.10.2018.

29 серпня 2018 року Івано-Франківський міський суд продовжив строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 28.10.2018.

22 жовтня 2018 року Івано-Франківським міським судом строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 30.12.2018.

25 жовтня 2018 року Івано-Франківський міський суд продовжив строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 23.12.2018 включно.

10 грудня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події, висновком експерта № 34 судово-медичної експертизи, показаннями свідка ОСОБА_15 , показаннями свідків ОСОБА_16 , протоколами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль особи, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , показаннями підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , слідчим експериментом проведеним із підозрюваним ОСОБА_8 , показаннями потерпілої ОСОБА_14 , показаннями свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , висновком експерта № 58 судово-медичної експертизи та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

10 грудня 2018 року на підставі доручення прокурора у кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України повідомлено потерпілим, підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , а також їх захисникам ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про завершення досудового розслідування та надано їм доступ до матеріалів кримінального провадження.

В період часу з 10.12.2018 по 18.12.2018 підозрювані та їх захисники ознайомлювались з матеріалами досудового розслідування, з якими ознайомилися частково в зв`язку з великим їх обсягом.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У кримінальному провадженні виконати вимоги ст. 290 КПК України в повній мірі, скласти обвинувальний акт та скерувати його до суду в строк коли завершується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , тобто до 23 грудня 2018 року не представляється можливим, через великий обсяг матеріалів досудового розслідування, а також кількість підозрюваних.

Строк, необхідний для виконання вимог ст. 290 КПК України, а саме повного ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження, становить не менше загального строку досудового розслідування, який залишився у кримінальному провадженні.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це великий обсяг матеріалів досудового розслідування, а також кількість підозрюваних у кримінальному провадженні.

19 грудня 2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій, а саме продовження строку тримання під вартою підозрюваних.

У відповідності до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Враховуючи викладене, слід вважати, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 завершується 09 січня 2019 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченим цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Приймаючи до уваги, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, за вчинення яких відповідно до ч. 4 ст. 187 КК України передбачено позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років та відповідно до ч. 5 ст. 186 КК України передбачено позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний являється жителем іншої області, не працює, джерело його доходів не відоме, а також усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним особливо тяжкого злочину;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, а також те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на строк досудового розслідування, тобто до 09 січня 2019 року включно.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 враховуючи, що злочин у вчиненні якого він підозрюється вчинений із застосуванням насильства та погрозою його застосування - прошу не визначати розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного, щодо задоволення клопотання не заперечив.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 06 липня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

06 липня 2018 року Косівським районним судом підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 03 вересня 2018 року.

21 серпня 2018 року прокуратурою Івано-Франківської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 30.10.2018 року.

29 серпня 2018 року Івано-Франківський міський суд продовжив строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 . До 28.10.2018 року.

22 жовтня 2018 року Івано-Франківським міським судом строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 30.12.2018 року.

25 жовтня 2018 року Івано-Франківський міський суд продовжив строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 23.12.2018 року включно.

10 грудня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події, висновком експерта № 34 судово-медичної експертизи, показаннями свідка ОСОБА_15 , показаннями свідків ОСОБА_16 , протоколами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль особи, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , показаннями підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , слідчим експериментом проведеним із підозрюваним ОСОБА_8 , показаннями потерпілої ОСОБА_14 , показаннями свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , висновком експерта № 58 судово-медичної експертизи та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

10 грудня 2018 року на підставі доручення прокурора у кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України повідомлено потерпілим, підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , а також їх захисникам ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про завершення досудового розслідування та надано їм доступ до матеріалів кримінального провадження.

В період часу з 10.12.2018 по 18.12.2018 підозрювані та їх захисники ознайомлювались з матеріалами досудового розслідування, з якими ознайомилися частково в зв`язку з великим їх обсягом.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У кримінальному провадженні виконати вимоги ст. 290 КПК України в повній мірі, скласти обвинувальний акт та скерувати його до суду в строк коли завершується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , тобто до 23 грудня 2018 року не представляється можливим, через великий обсяг матеріалів досудового розслідування, а також кількість підозрюваних.

Строк, необхідний для виконання вимог ст. 290 КПК України, а саме повного ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження, становить не менше загального строку досудового розслідування, який залишився у кримінальному провадженні.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це великий обсяг матеріалів досудового розслідування, а також кількість підозрюваних у кримінальному провадженні.

19 грудня 2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій, а саме продовження строку тримання під вартою підозрюваних.

У відповідності до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Враховуючи викладене, слід вважати, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 завершується 09 січня 2019 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186 КК України.

В той же час 23.12.2018 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його молодий вік, задовільний стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків та те що він раніше не судимий.

В той же час обставини, які зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 08.01.2019 року включно (в межах строку досудового розслідування) без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Криничники Гощанського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, до 08 січня 2019 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Тримання під вартою підозрюваного дійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1