Справа № 185/6199/18
Провадження № 1-кп/185/557/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2018 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Павлоградського району, громадянина України, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.09.2017 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України -
ОСОБА_4 будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, психотропні речовини, а також особою раніше судимою за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КК України, в силу чого, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, не маючи спеціального дозволу ліцензії на придбання, зберігання та збут наркотичних засобів, у період з січня 2018 року до 28.03.2018 року, систематично, кожного разу повторно, здійснював незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, «канабіс».
Так, ОСОБА_4 в один із днів лютого 2018 року, але не пізніше 13.02.2018 року, у невстановлений судом час та місці Павлоградського району Дніпропетровської області, за невстановлених судом обставин, незаконно придбав, з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «канабіс», масою 21,187 г., який незаконно з метою збуту зберігав до 12-ї години 13.02.2018 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а 13.02.2018 року близько 12-ї години неподалік від домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході оперативної закупки незаконно збув вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «канабіс», масою 21,187 г. за оплату в сумі 400 гривень громадянину ОСОБА_6 .
Крім того ОСОБА_4 у невстановлений судом час та місці Павлоградського району Дніпропетровської області, в один із днів січня березня 2018 року, але не пізніше 28 березня 2018 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав, з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «канабіс», загальною масою не менше 416,842 г., який у розфасованому вигляді масами 0,899 г, 1,238 г, 18,749 г, 3,701 г, 3,659 г, 44,611 г, 0,924 г, 27,247 г, 35,695 г, 51,196 г, 10,153 г, 32,040 г, 5,437 г, 2,229 г, 28,015 г, 4,042 г, 3,765 г, 82,872 г, 29,221 г, 31,149 г., а всього загальною масою 416,842 г., незаконно зберігав, з метою збуту, до часу його виявлення та вилучення 28.03.2018 правоохоронними органами за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати:
- за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторне особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.
06 грудня 2018 року, під час судового розгляду, між заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності адвоката останнього була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст.71 КК України, покарання ОСОБА_4 має бути призначено шляхом приєднання до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки з конфіскацією майна, частки покарання у виді позбавлення волі строком один місяць не відбуте ОСОБА_4 за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року, визначивши остаточно до відбування покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.307 КК України, які, відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжкимим злочинами.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, в обсязі підозри та змісту обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди,заявивши, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2006 р.н. та 2014 р.н., хворих батьків похилого віку 1949 р.н. та 1954 р.н., які потребують сторонього догляду, щиро кається, визнав вину, а відтак, при призначенні йому покарання до нього можуть бути застосовані положення ст.69 КК України.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання за ч.2 ст.307 КК України, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, у відповідності до наявності у справі сукупності пом`якшуючих та виключних обставин, відповідає вимогам, передбаченим ст.69 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєних злочинах, щиро кається, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від06 грудня 2018 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, із застосуванням до ч.2 ст.307 КК України положень ст.69 КК України, щодо основного виду покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 4004 грн. 20 коп. відповідно.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374,475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 грудня 2018 року міжзаступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - у виді чотирьох років позбавлення волі, з конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, з конфіскацією майна, частки покарання у виді позбавлення волі строком один місяць, що було не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавленні волі строком чотири роки два місяця з конфіскацією майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити не змінним у виді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 29 березня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 4004 (чотири тисячі чотири) грн. 00 коп.
Зняти арешт накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року з двох банківських карток «Укрсіббанк», банківська картка «Укргазбанк», карта пам`яті, чотири сім-карти оператора «Водафон», одна сім-карта оператора «лайф», оптичний носій «CD-R», скляна банка із порошкоподібною речовиною білого кольору, прозорий поліетиленовий пакунок з гранульованою речовиною рожевого кольору, паперовий пакунок у формі коробки із порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору, ваги кухонні «Тефаль», мобільний телефон «Нокіа», п`ять мобільних телефонів, прозорий поліетиленовий пакунок із речовиною рослинного походження, три скляні банки із речовиною рослинного походження, металева банка із речовиною рослинного походження, пластикова банка із речовиною рослинного походження, два пластикових контейнери із речовиною рослинного походження, п`ятнадцять паперових пакунків із речовиною рослинного походження, посвідчення водія НОМЕР_1 .
- речовини, які згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масами в перерахунку на висушену речовину 0,899 г, 1,238 г, 18,479 г, 3,701 г, 3,659 г, 44,611 г, 0,924 г, 27,247 г, 35,695 г, 51,196 г, 10,153 г, 32,040 г, 5,437 г, 2,229 г, 28,015 г, 4,042 г, 3,765 г, 82,872 г, 29,221 г, 31,149 г, передані на зберігання до камери схову речових доказів при ГУ НП в Дніпропетровській області, /квитанція № 164 860/ - знищити;
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , передане на зберігання до камери схову речових доказів військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону повернути за належністю ОСОБА_4 ;
- електроні ваги «Тефаль», передані на зберігання до камери схову речових доказів при ГУ НП в Дніпропетровській області, /квитанція № 164 860/ - конфіскувати;
- дві банківські картки «Укрсиббанк», банківська картка «Украгазбанк», флешнакопичувач чорного кольору; три сім-карти оператора «Водафон», сім-карта оператора «лайф», два пластикових корпуси від сім-карт; оптичний диск «СД-Р»; мобільний телефон «Нокіа 1661-2» з сім-картою оператора «МТС»; мобільний телефон «Нокіа 2610»; мобільний телефон «Самсунг дуос»; мобільний телефон «Самсунг Е360»; мобільний телефон «Самсунг Е1150і»; мобільний телефон «Сіменс С60» з сім-картою «МТС», котрі передано на зберігання до камери схову речових доказів військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону - конфіскувати;
- подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 21,187 г, яку передано на зберігання до камери схову речових доказів при ГУ НП в Дніпропетровській області /квитанція № 164 841/ - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_7