Справа № 727/4966/18
Провадження № 1-кп/727/35/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019року 11.50 год. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників кримінального судового провадження:

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: - захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівці клопотання прокурора про продовження терміну дії застосованих запобіжних заходів відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком від 12.10.2012 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст. 185 ч.3 КК України до 3 х років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000288 від 03.02. 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 296 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження терміну дії застосованих до обвинувачених ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обгрунтовані тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідно обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, а ОСОБА_8 також і за ст.. 121 ч.1 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вважає, що продовжують мати ризики щодо кожного з обвинувачених, передбачені п. п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: - переховування від суду, як на території України так і за її межами з урахуванням тяжкості вчиненого злочину; - незаконний вплив обвинувачених на свідків сторони обвинувачення, які є прямими очевидцями незаконних злочинних діянь обвинувачених, - вчинення іншого кримінального правопорушення. Просить, клопотання задовольнити в повному обсязі та продовжити термін дії застосованих запобіжних заходів до обвинувачених, - ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням відповідних обов`язків на останніх; а відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці.

Заслухавши відповідно думку учасників процесу з приводу заявлених клопотань прокурором та стороною захисту, суд приходить до наступного. Вимогами ч.2 ст. 331 КПК України визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , в їх інтересах захисники не заперечували про отримання клопотання прокурора. Судом установлено, що під час до судового розслідування кримінального провадження слідчим суддею 13.03. 2018 року відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 відповідно було застосовано 05.05. 2018 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Після надходження в суд обвинувального акту, на підставі ухвали суду від 15.05. 2018 року було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, які у подальшому в установленому законом порядку були продовжені 09.07. 2018 року та 05.09.2018 року та 20.12. 2018 року

Термін дії застосованих відповідно до обвинувачених запобіжних заходів спливає 18.02. 2018 року о 14.30 годин та о 24.00 год.

Згідно ст.. 183 ч.1 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положення частини другої статті 29 Конституції України, Конституційний Суд України вважає, що слід визначити такі обов`язкові вимоги до правомірного арешту або тримання під вартою: мають здійснюватися виключно на підставі належним чином вмотивованого рішення суду; підстави та порядок застосування цих запобіжних заходів мають бути визначені в законі та повинні відповідати конституційним гарантіям справедливої судової процедури та принципу верховенства права. Право на свободу та особисту недоторканність, як і будь-яке інше право, потребує захисту від свавільного обмеження, для чого вимагається періодичний судовий контроль за обмеженням чи позбавленням свободи та особистої недоторканності, що має здійснюватися у визначені законом часові інтервали.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо. Суд зобов`язаний враховувати обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК, загальним підставою для продовження терміну утримання під вартою.

Отже, виходячи з наведених вимог чинного закону, вирішуючи питання про продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , та запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує і вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", «Харченко проти України», згідно із якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення…;

При вирішенні питання продовження терміну дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, які на момент розгляду клопотання є дійсними та такими, що обумовлені і пов`язані із особою останнього; на думку суду продовжують мати ризики, зокрема - переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, зважаючи на тяжкість санкцій статей за пред`явленим обвинуваченням і покарання, що йому загрожує. При цьому, суд враховує і те, що 21.02.2018 року було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 121 КК України, яке скеровано за місцем реєстрації та проживання останнього у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, відповідно до вимог ч.1 ст.278 КПК України. Постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 27.02.2018 року ОСОБА_8 було оголошено в розшук. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.02.2018 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З протоколу затримання особи, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 був затриманий 12.03.2018 року; останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі і на строк до 8-ми років.

З врахуванням наведеного, судом з`ясовано і особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його соціальні зв`язки зумовлені моральністю, наявністю місця проживання, родом його заняття, майновим станом, сімейними зв`язками, стану здоров`я, зокрема, ОСОБА_8 зареєстрований в АДРЕСА_2 та входить до складу сім`ї власника ОСОБА_11 , як заявник, а не як член сім`ї; останній не має власного майна та згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно не являється співвласником вказаного майна за місцем реєстрації. ОСОБА_8 офіційно не працював до затримання; дані про це відсутні в матеріалах справи, є не одруженим; на утриманні ОСОБА_8 відсутні дані про неповнолітніх дітей та осіб, які потребують стороннього догляду. Даних про те, що останній, за станом здоров`я не може перебувати під вартою відсутні. Наведене в сукупності відповідало меті, з урахуванням якої було застосовано до ОСОБА_8 такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою. Наведене спростовує доводи захисника, а також суд вважає, що обставина відшкодування потерпілому матеріальної і моральної шкоди, не зумовлює перевагу щодо вищенаведеного. Крім цього, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, позиціями, викладеними в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. п. 79….зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин…Запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання, суд, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Оскільки дане кримінальне провадження стосується пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів відносно потерпілого із застосуванням насильства, завдання тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, суд, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Крім наведеного, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відноситься до тяжких злочинів та було застосовано судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Положенням ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Доцільність продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до обвинуваченого ОСОБА_6 суд з врахуванням особи останнього, з врахуванням пред`явленої обґрунтованої підозри, з врахуванням даних про його особу, міцних соціальних зв`язків, зокрема наявності постійного місця проживання і реєстрації, наявності сім`ї; працевлаштування відсутності притягнення раніше до кримінальної відповідальності, суд зважаючи на те, що продовжують мати ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме це - ризик переховування від суду, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, ризик впливу на свідків і з врахуванням того, що в судовому засіданні не всі допитані свідки не досліджені письмові докази кримінального провадження, обвинувачені не надали показів, вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти ризикам наведеним вище, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , з з`ясованих обставин і перевірених матеріалів, слід продовжити термін дії запобіжного заходу, термін дії якого спливає 18.02.2019р. о 24 годині, у вигляді домашнього арешту та зобов`язати ОСОБА_6 виконати ряд обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце постійного проживання без дозволу суду з 22 годин до 07 годин ранку наступного дня та прибувати до суду за першою вимогою, що не буде перешкодою в процесій поведінці останнього.

Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ще більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, тому є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід в іншому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 спливає 18.02. 2019 року о 14.30 годин обвинуваченого ОСОБА_6 18.02. 2019 о 24 годині; розгляд кримінального провадження не завершено з об`єктивних причин, а саме не закінчено дослідження письмових доказів з переглядом відеозаписів слідчих дій, не допитано всіх свідків та відповідно обвинувачених за прийнятим порядком і обсягом дослідження доказів (ст.. 349 КПК Україи), суд на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 176-178, 181, 183, 193-194, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, суд - ПОСТАНОВИВ: Клопотання прокурора про продовження терміну дії застосованих відповідно до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заснованого до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України на строк до 16 квітня 2019 року до 14.30 год.

Копію ухвали терміново направити до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор № 33 для відома.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до двох місяців, а саме до 16 квітня 2019 року до 24 години.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати в період з 22.00 години вечора до 07.00 години ранку місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду.

Копію ухвали для негайного виконання направити відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме Шевченківський ВП ЧМР ГУНП в Чернівецькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1