Справа №: 398/4439/18
провадження №: 1-кп/398/162/19
УХВАЛА

"06" травня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8
обвинувачених - ОСОБА_4 та ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим , що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого впливати на потерпілого, свідків, переховуватись від суду. Зазначила також, що відносно ОСОБА_3 в Олександрійському міськрайонному суді розглядається 2 кримінальних провадження,одне з яких вчинено в період іспитового строку, тому обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.Просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_7 підтримує думку обвинуваченого і вважає, що відносно ОСОБА_3 можливо змінити запобіжний захід на домашній арешт. Зазначає, що не погоджується з обвинуваченням , а саме кваліфікацією злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
Потерпілий ОСОБА_8 заперечує проти задоволення даного клопотання.
Інші учасники процесу заперечують проти задоволення даного клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає , що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Тому, вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ухвалами суду строк тримання під вартою продовжувався . 17 травня 2019 закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_3 .До даної дати розгляд справи не може бути завершений.
Суд вважає, що є всі обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати судовому провадженню, впливати на потерпілого, свідків, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину. За вчинення даного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Крім того ОСОБА_3 раніше судимий, має незняту та не погашену судимість. В Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області відносно нього перебувають на розгляді два кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. До нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Такі застави були внесені. Але не дивлячись на це, обвинувачений продовжив злочинну діяльність.

ОСОБА_3 проживає без реєстрації , не працює, не одружений, дітей не має, проте проживає разом зі співмешканкою та її сином, не має особистих доходів для проживання.
Зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, суд вважає недоцільним, так як не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді, стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинуваченого під вартою та відсутність ризиків , передбачених ст. 177 КПК України. Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_3 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи те, що спливає термін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому приходить до висновку щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відсутності обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим , що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідка, які мешкають в одному мікрорайоні міста Олександрії , вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду.
В судовому засіданні зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_4 щоразу за допомогою працівників поліції забезпечували явку в судове засідання, обвинувачений ухилявся від явки до суду , на одне із судових засідань обвинувачений відмовився з`являтися навіть після нагадування про час розгляду справи.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти обрання йому запобіжного заходу в виді тримання під вартою, так як він не отримував повістки в суд. Крім того, у нього була травма ноги, але підтверджуючі документи суду не може надати.В судове засідання 17.04.2019 року він з`явився, але дізнавшись, що судове засідання перенесено на більш пізній час в той же день, на з`явився в судове засідання.
Захисник обвинуваченого заперечує проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді взяття під вартою, вважає, що можливо обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Інші учасники процесу заперечують проти задоволення даного клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає , що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Встановлено , що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду об`єднано кримінальне провадження №1-кп/398/240/19 справа № 398/6/19 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, разом з кримінальним провадженням № 1-кп/398/162/19 (справа № 398/4439/18) відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, в одне провадження для їх сумісного розгляду і присвоєно єдиний номер справи № 398/4439/18 ( провадження № 1-кп/398/162/19).

По кримінальному провадженню №1-кп/398/240/19 (справа № 398/6/19) на досудовому слідстві до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчувався 28.01.2019 року.В судове засідання 24.01.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився і до нього був застосований примусовий привід, так як в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про отримання ним судової повістки.

В судові засідання по об`єднаному кримінальному провадженню 19 березня 2019 р. та 17.04.2019 р. не з`явився обвинувачений ОСОБА_4 .

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 19 березня 2019 р. відносно ОСОБА_4 застосовано примусовий привід на 17.04.2019 р.

Олександрійським ВП ГУНП в Кіровоградській області направлено до суду розписку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався з`явитися в судове засідання 17.04.2019 р. Однак в судове засідання 17.04.2019 р. обвинувачений не з`явився.
Згідно ухвали від 17 квітня 2019 р. надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України , тобто умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, умисно ухиляється від явки до суду і застосований відносно нього примусовий привід не було виконано.
Суд вважає недоцільним обирати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід - домашній арешт, так як суду не надані докази неможливості тримання обвинуваченого під вартою, жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у суду є всі обґрунтовані підстави вважати, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідка, які проживають в одному мікрорайоні міста Олександрії , вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, а тому відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченому та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу домашній арешт. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою.
Також, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд , -
У Х В А Л И В :
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 06 травня 2019 р. до 04 липня 2019 р. включно.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 06 травня 2019 р. до 04 липня 2019 р. включно.
Копію ухвали направити в Державну установу «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий