Справа № 344/2619/19
Провадження № 1-кс/344/1580/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 120 190 8 від 12.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що 10.02.2019 у вечірній період часу, ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , де розпивали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на побутовому ґрунті виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, наніс ОСОБА_6 ряд ударів руками та ногами по голові та тулубі, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді набряку та стиснення головного мозку, крововиливів під тверду мозкову оболонку, закритої черепно-мозкової травми від яких наступила її смерть.

Матеріалами клопотання зазначається, що 13 лютого 2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яке в той же день вручено ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, вказавши на безпідставність наведених у клопотанні ризиків, заперечили з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чебаркуль, Челябинської області Російської Федерації, жителя м. Івано-Франківська, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою у причетності до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця подій від 12.02.2019, протоколом огляду трупа, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачені у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, вказані ризики на даний час існують і не зменшилися.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи, крім того захистом не надано слідчому судді жодних відомостей, за якою ж адресою визначати місце відбування такого запобіжного заходу. Підсумовуючи все наведене, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, враховуючи також і місце скоєння інкримінованого злочину, не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Відносно посилань підозрюваного на отримані ним поранення під час спроби самогубства (що мало місце до моменту його затримання), то жодних відомостей про те, що в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) не може перебувати особа з вказаним діагнозом слідчому судді не представлено і не надано доказів, що підозрюваний не може проходити лікування, перебуваючи у Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Разом із тим, відповідно до п. 1 та п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_5 затримано 13.02.2019 року, а тому строк тримання під вартою мав би обчислюватись з цієї дати, в той же час, як встановлено в судовому засіданні фактично ОСОБА_9 з 12.02.2019 року був обмежений у свободі пересуванні, а тому строки належить обчислювати саме з цієї дати, тобто з 12.02.2019 року.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк на строк 60 днів до 12 квітня 2019 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 12 квітня 2019р. включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1