Справа №705/5432/18
1-кс/705/1769/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
12 грудня 2018 року слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що було погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869 від 12.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
В клопотанні слідчим вказано, що 11.12.2018 року близько 15 год. 00 хв. під час проведення ОМП за адресою: м. Умань, вул. Осипенка, біля будинку № 1/8, в присутності понятих, під час проведення ОМП, було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 2 см куб, який був заповнений рідиною коричневого кольору по позначку 1 см куб. Зі слів гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в медичному шприці знаходиться наркотичний засіб, а саме "ширка", який вона зберігала при собі з метою вживання, без мети збуту.
Також в клопотанні вказано, що 12.12.2018 року вказані медичний шприц ємкістю 2 см куб., заповнений рідиною коричневого кольору, по позначку 1 см куб. був оглянутий та приєднаний до кримінального провадження в якості речового доказу.
В клопотанні зазначено, що в ході огляду вилучений одноразовий медичний шприц ємністю 5 мл, заповнений по позначку 1,6 мл речовиною коричневого кольору, схожою на наркотичний засіб, було поміщено в поліетиленовий сейф-пакет № 7011974, клапан якого заклеєно, з пояснювальними написами, підписами учасників огляду.
В клопотанні ставиться питання: «…накласти арешт на медичний шприц ємкістю 2 см куб. заповнений рідиною коричневого кольору по позначку 1 см куб., що вилучений під час огляду місця події від 11.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу та проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів…».
В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій просить клопотання розглядати за її відсутності. В заяві також вказано, що клопотання вона підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Слідча ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій просить клопотання розглядати за її відсутності. В заяві також вказано, що клопотання вона підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Перевіривши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до наступного.
В Уманському ВП ГУНП України в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
В статті 167 КПК України зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Статтею 168 КПК України передбачений порядок тимчасового вилучення майна. Тобто, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 КПК. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
В судовому засіданні встановлено, що до матеріалів клопотання слідчим було додано протокол огляду місця події від 11.12.2018 року, згідно якого вказано, що «…під час ОМП медичний пластиковий шприц поміщено в поліетиленовий сейф-пакет № 4485997, який опечатано з підписами понятих, пояснювальними написами, підписом слідчого. Вказаний пакет вилучено до Уманського ВП…»
Згідно протоколу огляду предметів від 12.12.2018 р. вказано: «… Під час огляду предметів виявлено:, що предметом огляду являється поліетиленовий сейф-пакет НПУ ГСУ № 4485997 в середині якого знаходиться медичний шприц… При відкритті вказаного сейф-пакету, встановлено, що в ньому знаходиться медичний шприц обємом 2 см куб. заповнений рідиною коричневого кольору по позначку 1 см. куб…».
В постанові про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.12.2018 р. вказано: «…1) визнати по кримінальному провадженні № 0001869 від 12.12.2018 року медичний шприц об`ємом 2 см. куб, заповнений рідиною коричневого кольору по позначку 1 см. куб речовим доказом…».
Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Виходячи зі змісту поняття «арешт майна» до матеріалів клопотання слідчим не додано документів, які підтверджують процесуальний статус у даному кримінальному провадженні особи, у якої було вилучено поліетиленовий згорток з невідомою речовиною ОСОБА_5 .
Крім того, долучені до клопотання матеріали, не містять будь-яких посилань на критерії по яких це майно було віднесено до речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Одночасно, існує порядок засвідчення копій документів, а саме відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».
Проте, до матеріалів клопотання слідчим долучено документи, які не засвідчені з дотриманням вимог наведеного вище стандарту, натомість вказано: «…копія вірна (підпис) ОСОБА_3 …».
Також, відомості про підозрюваного в цьому кримінальному провадженні слідчому судді надані не були.
Слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ч.3 ст. 172 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Таким чином, беручи до уваги викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, підлягає поверненню прокурору.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 26, 132, 167,168,169, 170,171,172,309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869 від 12.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - повернути прокурору Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1