Справа № 296/1916/19
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокуратура військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000460, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 та надання дозволу на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні, зазначено про те, що з 01.01.2008 року ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді водія 3 класу Бахчисарайського районного відділення Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим у військовому званні прапорщика.

На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України №2229-ХП від 25.03.1992 року "Про Службу безпеки України", ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007 року, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження №44 від 24.03.2014 року «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим».

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_4 до 30.03.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33).

Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з

мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Старшим прокурором групи прокурорів військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 13 серпня 2015 року у кримінальному провадженні №0000460 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

Беручи до уваги вищевикладене, наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, чим протидіє проведенню досудового розслідування, у зв`язку з чим щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому що неможливо запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ініціатор клопотання зазначає, що метою та підставами застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. На думку прокурора, інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. 183 КПК України йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи те, що на даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено, для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України (м.Київ, вул.Володимирська, 33), органів досудового розслідування та суду останній не прибув, його місцеперебування не відоме, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання в частині надання дозволу на його затримання.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Оскільки, затримання підозрюваного ОСОБА_4 та його привід до суду станом на 25.02.2019 року не здійснено та не надано доказів того, що останній оголошений у міжнародний розшук, клопотання в частині обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.176, 178, 188,190 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Строк дії ухвали шість місяців з дня її винесення.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду. Ухвала в частині дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1