УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
9 жовтня 2018 року
м. Київ
Справа № 1319/ 7298/2012
Провадження № 51 2845 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палатиКасаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
у відкритому судовому засіданні розглянув касаційну скаргу прокурора на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 04 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8
ВирокомСихівського районного суду м. Львова від 04 серпня 2016 року:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК), із застосуванням ст. 70 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 25 листопада 2011 року по 22 грудня 2014 року та з 22 жовтня 2015 року по 04 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 263 КК, із застосуванням ст. 70 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років чотири місяці.
Вирішено питання про цивільні позови, речові докази, судові витрати та запобіжні заходи.
Як встановив суд, 19 березня 2011 року близько 22:00 під приводом обміну валюти ОСОБА_10 заманив ОСОБА_11 на перевал, що знаходиться неподалік спортивної бази «Тисовець`у Стрийському районі Львівської області, де діючи з корисливих мотивів здійснив два постріли у ОСОБА_11 з пістолета австрійського виробництва «Штеєр мод.1911» калібру 9 мм, переробленим саморобним способом для стрільби патронами калібру 9 мм «Парабеллум», та заволодів майном вбитого на загальну суму 85125 грн.
З метою приховати вказаний ОСОБА_12 затягнув тіло ОСОБА_13 в автомобіль «Мерседес Бенц Е200 CDI» (д.н.з. НОМЕР_1 ), який належав загиблому, після чого облив салон автомобіля нафтопродуктами та підпалив його, і, увімкнувши автоматичну коробку передач, зіштовхнув автомобіль у провалля, внаслідок чого тіло потерпілого та автомобіль згоріли.
Крім того, ОСОБА_9 у 2003 році в невстановленому місці,у невстановлених осіб та при невстановлених обставинах незаконно придбав перероблену саморобним способом для стрільби патронами калібру 9 мм «Парабелум» вогнепальну зброю - пістолет австрійського виробництва часів Першої світової війни марки «Штеєр мод.1911» калібру 9 мм (STEYR Mod. 1911), а також в 2004 році незаконно придбав боєприпаси до нарізної зброї - чотири патрони калібру 9 мм «Парабелум», які зберігав по місцю проживання без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_8 ,в період часу з 2010 року по 22 березня 2011 року за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу зберігав 3 патрони заводського виготовлення до нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм, пістолетів «Макарова», «Стєчкіна» та ряду пістолету-кулеметів, а також 13 патронів до військової нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм - пістолету «Макарова».
Крім цього, ОСОБА_8 дізнавшись про вбивство ОСОБА_9 потерпілого ОСОБА_14 19 березня 2011 року не повідомив про це правоохоронні органи, чим вчинив заздалегідьне обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
На думку прокурора, суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної оцінки доказам винуватості ОльшанецькогоЮ. Т. ОСОБА_15 у вчиненні вбивства потерпілого ОСОБА_14 за попередньою змовою групою осіб. Крім того, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку не зазначив мотивів, з яких він відхилив докази обвинувачення, а тому вважає, що вирок суду не відповідає вимогам ст. 334 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі КПК 1960 року). У свою чергу, апеляційний суд не взяв до уваги доводи апеляційної скарги прокурора та всупереч вимогам ст. 377 КПК 1960 року не виправив допущених місцевим судом помилок і необґрунтовано залишив вирок суду першої інстанції без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала касаційну скаргу частково, просила ухвалу апеляційного суду скасувати та направити справу на новий апеляційний розгляд, та пояснення захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які просили Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи,обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій й перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК 1960року, не підлягають, а неповнота досудового та судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, чим обґрунтовується касаційна скарга, самі по собі, згідно ст. 367 КПК 1960року, є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень тільки в апеляційному порядку.
Відповідно до змісту ст. 377 КПК 1960року, ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду щодо законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку, а тому вона повинна відповідати тим же вимогам, що й вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою. Окрім додержання інших, передбачених ст.377 КПК 1960 року вимог, в ухвалі слід проаналізувати йспівставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляції, і дати на кожен з них вичерпну відповідь, пославшись на відповідний матеріальний чи процесуальний закон. У разі залишення вироку без зміни в ухвалі необхідно докладно викласти мотиви й підстави відхилення апеляції, а також докази, що спростовують наведені в ній доводи.
Як убачається зі змісту ухвали, суд апеляційної інстанції при розгляді апеляцій прокурора, потерпілого ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_17 та засудженого ОСОБА_9 ретельно перевірив та проаналізував наведені в них доводи наякі дав вичерпні відповіді,зазначивши у своєму рішенні відповідні мотиви й підстави з яких залишив апеляційні скарги без задоволення.
Доводипрокурорау скарзі про істотне порушення місцевим судом вимог кримінально-процесуального закону спростовуються матеріалами справи: автоматизованою системою документообігу визначено склад суду для розгляду вказаної справи (т. 28 а.с.2); у поданих заявах потерпілі ОСОБА_18 (т. 29 а.с. 170) та ОСОБА_19 (т. 29 а.с. 277) просили розглядати справу без їхньої участі.Доказам, якими обвинувачення обґрунтовувало доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів (явка з повинною, протоколи допитув якості свідка, підозрюваного та обвинуваченого, протокол відтворення обстановки і обставин події),цим судом було надано належну та обґрунтовану оцінку, з зазначенням мотивів та підстав визнання їх недопустимими (т. 30 а.с. 141 -145).При цьому суд виявив численні порушення вимог КПК 1960 року при проведенні слідчим вказаних процесуальних дій тавстановив, що правовий захист у справі здійснювався формально (зокрема в період з 04.11.2011 до травня 2012 року (пред`явлення ОСОБА_20 , його допити в якості обвинуваченого та ознайомлення з матеріалами справи) слідчим для надання правової допомоги був залучений «адвокат» ОСОБА_21 , якому, згідно листа Дніпропетровської КДКА, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю не видавалось (т. 18 а.с. 212-214).
Згідно зі ст.16-1 КПК 1960 року здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора, а в окремих, передбачених у КПК, випадках це вправі робити потерпілий чи його представник.Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення.
Перевіркою матеріалів кримінальної справи істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, в тому числі й тих, на які вказує у своїй касаційній скарзі прокурор, та які б давали підстави для скасування чи зміни судових рішень, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статями 394-396, 400-2 КПК 1960 року,п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК,Верховний Суд
ухвалив:
ВирокСихівського районного суду м. Львова від 04 серпня 2016 рокута ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3