Дата документу 06.12.2018
Справа № 334/7805/18
Провадження № 1-кп/334/759/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новолюбимівка, Токмацького району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.01.2016 Токмацьким районним судом Запорізької області, за ч. 1 ст. 263 КК України, на строк 3 роки позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

13.07.2016 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, на строк 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 27.08.2018 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 1 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.09.2018, приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, по металевим решіткам на вікнах першого поверху, піднявся на другий поверх будинку, та через відчинене вікно на балконі квартири АДРЕСА_3 , проник до приміщення зазначеної квартири, де в одній з кімнат на той час знаходилась потерпіла ОСОБА_6 - мешканка вказаної квартири. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 через кімнату №1 пройшов до коридору зазначеної квартири, де був помічений потерпілою ОСОБА_6 , яка почувши, що в квартирі є стороння особа, вийшла до коридору та побачила ОСОБА_5 , після чого стала вимагати від останнього припинити вчинення протиправних дій, на що ОСОБА_5 , розуміючи що його злочинні дії викрито, почав тікати, при цьому взявши зі столу, який знаходився в кімнаті № 1, пару погонів рядового поліції, вартістю 70 гривень, а також банківську картку «Аваль-банк» № НОМЕР_1 , яка належала потерпілій, та матеріальної цінності для неї не становила, тим самим відкрито заволодів майном ОСОБА_6 . Відразу після цього через балкон другого поверху покинув місце вчинення злочину, чим довів свій злочинний умисел до кінця. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальні збитки на суму 70 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, пояснив, що дійсно, 15.09.2018 приблизно о 04 годині 30 хвилин, він проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачив відкрите вікно квартири на другому поверсі, по металевим решіткам на вікнах першого поверху піднявся на другий поверх будинку, та через вікно на балконі проник у приміщення квартири на другому поверсі. Коли потерпіла його виявила і почала кричати, він тікаючи з квартири, за вказаних у обвинувальному акті обставин, заволодів майном потерпілої. Щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 15.09.2018, приблизно о 04 годині 30 хвилин, обвинувачений проник в її квартиру. Вона проснулась, почувши його кроки у квартирі, вийшла зі спальні, побачила обвинуваченого і почала кричати, вимагаючи щоб він залишив її квартиру, стала кликати на допомогу. Не дивлячись на це, обвинувачений тікаючи з квартири, схопив зі столу речі, а саме, пару погонів, банківську картку «Аваль-банк», ряд документів. Через балкон покинув квартиру. Потерпіла на вулиці біля будинку виявила ці документи та папери, а погони і банківська картка були виявлені у обвинуваченого, якого згодом затримали неподалік від її будинку. На суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, покарання просить призначити на розсуд суду.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , і які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину повністю доведена. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
При призначенні покарання суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, зокрема, визнання вини, щире каяття. Суд враховує дані про особу ОСОБА_5 , який раніше судимий, має постійне місце проживання, на обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 13.07.2016, вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

На підставі викладеного, з урахуванням думки потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ст.71 КК України при призначенні остаточного покарання.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 13.07.2016 і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання 17.09.2018.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення в період з 17.09.2018 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: два поліцейські погони, банківську карту «Аваль-Банк» № НОМЕР_1 , передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області, повернути потерпілій ОСОБА_6 ; футболку сірого кольору, джинсові брюки синього кольору, кросівки зі шнурками чорного кольору, олімпійку сірого кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1