Справа № 192/2453/18
Провадження № 1-в/201/238/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, який на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України, засудженого 11 серпня 2016 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, в якому останні посилаються на те, що ОСОБА_4 у виправній колонії перебуває з 08 грудня 2016 року, був працевлаштованим на підприємстві установи до дільниці РЗУ, постановою начальника ДУ «Солонянська колонія № 21» від 25 травня 2018 року переведений до дільниці соціальної реабілітації. Також в поданні указується на те, що засуджений ОСОБА_4 до праці ставиться добре, режим утримання дотримується сумлінно, має п`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», реалізував програму «Професія», визнає вину у вчиненому злочині, має реєстрацію, заборгованості не має.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, зазначивши про відсутність достатніх підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду подання повідомлявся належним чином, однак причини своєї неявки суду не повідомив, що, відповідно до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду подання за його відсутності.

Вислухавши думки засудженого і прокурора, а також вивчивши матеріали подання, суд приходить до таких правових висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_4 в ДУ «Солонянська ВК № 21» знаходиться з 08 грудня 2016 року, на час розгляду клопотання фактично відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно.

Згідно характеристики ОСОБА_4 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що отримав п`ять заохочень, у взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує взаємовідносини з останніми, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговуванням, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи з розумною ініціативою, не допускає порушень пожежної безпеки і безпеки праці.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу засуджений ОСОБА_4 має п`ять заохочень, отримані у виді подяк у період з 23 квітня 2018 року по 23 жовтня 2018 року за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, в той же час, відповідної інформації про те, які саме дії засудженого призвели до сумлінного ставлення до своєї праці і в чому вони полягали, враховуючи невеликий проміжок часу між заохоченнями, суду надано не було, що позбавляє суд можливості пересвідчитись у добросовісності такої поведінки засудженого.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить також з такого.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно наявної в матеріалах за поданням довідки начальника ДСР, засуджений ОСОБА_4 приймає участь у роботах по благоустрою колонії з 29 травня 2018 року по теперішній час, займається прибиранням підсобного господарства установи, до праці ставиться сумлінно, всі постановлені завдання виконує вчасно та якісно, проявляє корисну ініціативу.

Посилання посадовою особи ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» на відсутність в засудженого порушень режиму утримання під час перебування в колонії, судом враховано, але при цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Також судом враховано те, що засуджений ОСОБА_4 вже звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, проте належних для себе висновків не зробив та вчиняв нові умисні злочини, а отже, така поведінка засудженого, на думку суду, свідчить про відсутність належних висновків у останнього щодо своєї поведінки після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Оскільки умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, однак засуджений ОСОБА_4 не зробив для себе належних висновків, не став на шлях виправлення, тому суд оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

З урахуванням зазначених обставин, суд не може визнати поведінку засудженого як сумлінну, а відбуття засудженим певної частини покарання та наявність позитивної характеристики не надає безумовного права на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З огляду на викладене, суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений ОСОБА_4 на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, що свідчить про необхідність відмови у задоволенні подання виправної колонії.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1