Справа № 761/6880/19
Провадження № 1-кс/761/4998/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000081,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000081.

Клопотання обгрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 було накладено арешт на нежилу будівлю бізнес-центру, за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, реєстраційний номер: 1, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №155133142 від 05.02.2019 на праві власності належить АТ «ІМЕКСБАНК». Згідно з постановою правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким з 27.01.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІМЕКСБАНК». У подальшому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.05.2015 року №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015 р. №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК». На момент звернення слідчого з клопотанням про арешт майна до суду, банк був неплатоспроможний, у зв`язку з чим, накладення арешту на спірне майно є порушенням приписів абзацу 2 ч.1 ст.173 КПК України, згідно якого не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що свідчить про необґрунтованість застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження. Окрім того, вказує на те, що слідчим суддею було накладено арешт на майно, яке з 2005 року належить банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних у 2015 році та такого, який залишається неплатоспроможним, чим створено перешкоди у здійсненні діяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо виведення з ринку неплатоспроможного АТ «ІМЕКСБАНК».
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав. Спірне майно належить неплатоспроможному банку, що виключало прийняття рішення про накладення арешту відповідно до положень ч.1 ст.173 КПК України.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що на даний час здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, постановою слідчого спірне майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідає ознакам ст. 98 КПК України, а тому арешт накладено обґрунтовано та на даний час відсутні підстави для скасування арешту майна.

Вислухавши думку представника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та долучені в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З наданих матеріалів вбачається, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до постанови слідчого від 16.06.2018 р. зокрема: нежилу будівлю бізнес-центру, за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, реєстраційний номер: 1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.07.2018 було накладено арешт на нерухоме майно, зокрема й на нежилу будівлю бізнес-центру за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, реєстраційний номер: 1, яке згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №127514320 від 13.06.2018 на праві спільної часткової власності належить АТ «ІМЕКСБАНК».

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Звертаючись з клопотанням про скасування арешту заявник вказує на необґрунтованість ухвали з огляду на її суперечність вимогам ч.1 ст.173 КПК України.

Проте, як вбачається з наданих в судовому засіданні документів, законність та обґрунтованість вказаної ухвали була предметом перевірки Київським апеляційним судом, та за наслідками розгляду 06.12.2018 року ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.07.2018 року була залишена без змін.
Крім того, з долученої в судовому засіданні слідчим копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року вбачається, що аналогічне клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000081 вже було предметом розгляду та за наслідками розгляду було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання.

На час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

При цьому, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність. Також заявником не наведено доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.07 2018 року.

Крім того, з моменту винесення апеляційним судом рішення, а також з дня постановлення ухвали слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 28.01.19 р. до постановлення даної ухвали пройшов незначний проміжок часу, отже відсутні підстави вважати, що відпали потреби у застосуванні даного виду забезпечення кримінального провадження.

Проаналізувавши наведені аргументи, слідчий суддя не знаходить підстав вважати, що арешт на нежилу будівлю бізнес-центру за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, реєстраційний номер: 1, накладено необґрунтовано, або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000081.

Керуючись ст.ст. 21, 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000081.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя