Справа 556/384/18
Номер провадження 1-кп/556/35/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 37

18.01.2019 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Володимирецької РДА ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000037 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховоля, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта - середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, не судимого;
за ч.2 ст. 296 КК України,-
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учень 11 класу Рафалівської ЗОШ №1, допризивника, не судимого;

за ч.2 ст. 296 КК України,-

встановив:
18.01.2018 року, близько 23 год., неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 та особа, відносно якої виділені матеріали кримінального провадження, перебуваючи поблизу новорічної ялинки в смт. Рафалівка Володимирецького району, грубо порушуючи громадський порядок, всупереч загальноприйнятим в суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно нанесли не менше п`яти ударів, руками та ногами , кожному, потерпілим - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чим спричинили останнім легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що 18.01.2018 року, біля 22 год. , в смт. Рафалівка, він зустрів ОСОБА_8 та особу, відносно якого виділені матеріали кримінального провадження. Потім, біля ж/д вокзалу смт. Рафалівка, вони побачили потерпілих, мали намір спровокувати бійку. Однак останні не хотіли з ними розмовляти, пішли. Тоді вони наздогнали потерпілих, ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_12 в обличчя, а коли той впав наніс декілька ударів по тулубу. Після бійки пішов додому. Щиро розкаюється у вчиненому, згідний відшкодувати збитки за лікування потерпілого, моральну шкоду частково.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , показала, що не може пояснити чому син побив потерпілих. Вони згідні відшкодувати шкоду. Запевнила, що буде контролювати поведінку сина, просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, пояснив, що 18.01.2018 року, близько 23 год. він йшов до хати, був п`яний. А тому обставини бійки добре не пам`ятає. Дійсно 2-3 рази долонею руки вдарив потерпілих. Чому побили потерпілих пояснити не може, останніх раніше не знав. Щиро розкаюється у вчиненому. Згідний відшкодувати матеріальні збитки, моральну шкоду частково.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 ствердив, що 18.01.2018 року, о 23 год. він зійшов з поїзда, на вокзалі смт. Рафалівка його зустрів ОСОБА_12 .. Потім до них підійшли обвинувачені, почали приставати. А коли вони пішли, останні наздогнали їх. ОСОБА_11 збили з ніг, почали бити руками і ногами. Обвинувачені були п`яні, погрожували, виражалися нецензурними словами. Били по обличчі, голові, тулубу.

Особа, відносно якої виділені матеріали кримінального провадження, рився в його сумках. Дав йому гроші, щоб перестали бити.

В ОСОБА_11 було побите обличчя, синці, не міг ходити на роботу.

Аналогічні покази дав суду і потерпілий ОСОБА_12 . Йому нанесли удар в обличчя, він впав і закрився шапкою. Били по голові, тулубу. Під`їхала якась машина і відтягнули від нього ОСОБА_4 . Удари наносили всі обвинувачені.

Крім визнання своєї вини самими обвинуваченими, показів потерпілих, виннність ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм злочину, стверджується також:

- Протоколами проведення слідчого експерименту від 26.01.2018 року, де ОСОБА_8 , ОСОБА_4 розповіли і показали як саме нанесли удари потерпілим.

Згідно Висновку експерта №10 від 23.01.2018 року, у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження в вигляді осаднених ран тім`яно-скроневої ділянки, садин завушної ділянки справа, спинки носа, правої щоки. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, при різних обставинах в термін вказаних в постанові і які згідно п.2.3.5. « Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» /Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.95р. /, відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень.
Як зазначено у Висновку експерта №33 від 06.03.2018 року в потерпілого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, тупої травми живота та попереку, забою печінки, забою підшлункової залози, гострої ниркової недостатності з приводу чого він знаходився на стаціонарному лікуванні КЗ «Володимирецької ЦРЛ» з 19.01. 2018 р. по 2.02. 2018 року.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, при різних обставинах в термін вказаний в постанові і які згідно п.2.3.3. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» /Наказ № 6 МОЗ України від 17.05.1995 р.,/ відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Суд, повно, всебічно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 . ОСОБА_8 повністю доведена в судовому засіданні і їх дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 296 КК України.
При обранні міри покарання суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, що вчинили злочин середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшуть покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст..66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст.67 КК УКраїни, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, органами досудового розслідування, обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених вказано - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Слід зазначити, що така обставина як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, яка на думку обвинувачення обтяжує покарання обвинувачених, не враховується судом як обтяжуюча у відповідності до положень ч.4 ст.67 КК України, оскільки вказана обставина вже врахована при кваліфікації дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, вину визнали, розкаялися у вчиненому, ОСОБА_4 неповнолітній, позитивно характеризується, ОСОБА_8 посередньо характеризується.
Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого, складеного службою в справах дітей Володимирецької райдержадміністрації та досудової доповіді органу пробації, найбільш доцільними заходами щодо неповнолітнього ОСОБА_4 є призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язане з позбавленням волі.

Як вбачається з висновку досудової доповіді органу пробації, виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище викладене, конкретні обставини справи, тяжкість злочину, особи винних, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

На думку суду дане покарання є необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується цивільного позову суд констатує слідуюче:

Згідно ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. (ч. 1 ст. 1177 ЦК України)

Обвинувачені цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків визнали повністю.

Згідно ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім, майна, на яке може звертатись стягнення і самостійного заробітку не має.
У зв`язку із викладеним, обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну неповнолітнім ОСОБА_4 , покладається на його матір ОСОБА_5 .
А тому, слід стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 , по 1496,33 грн. матеріальних збитків.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення, враховуючи слідуюче:

Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. (ч.3 ст.23 ЦК України)
А тому враховуючи, характер та обсяг страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, суд рахує за правильне стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_12 5000 грн., та на користь потерпілого ОСОБА_11 3000 грн. моральної шкоди; стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 5000 грн., та на користь потерпілого ОСОБА_11 3000 грн. моральної шкоди.

Крім того, з ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_8 , підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у справі, з огляду на таке.

Як вбачається з ч.5 ст.128 ЦПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки питання стягнення судового збору не врегульовані чинним КПК України, застосуванню до даних правовідносин підлягають норми ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Так, у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачі у даному провадженні звільнені від сплати судового збору, керуючись п.1.1 ч.2 ст.4, п.6) ч.1 ст.5, ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що з ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_8 , підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 384 грн. 20 коп., з кожного.

Речові докази по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України і призначити покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов"язки, згідно ст.76 КК України: періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України і призначити покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.

Покласти на засудженого ОСОБА_8 такі обов"язки, згідно ст.76 КК України: періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 , 3000 (три тисячі) грн.- моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 , 1469,33 ( тисяча чотириста шістдесят дев`ять) грн. 33 коп матеріальних збитків та 5000 (п`ять тисяч) грн.- моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_11 , 3000 (три тисячі) грн.- моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_12 , 1469,33 ( тисяча чотириста шістдесят дев`ять) грн. 33 коп матеріальних збитків, та 5000 (п`ять тисяч) грн.- моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 на користь держави по - 384,20 грн. судового збору, з кожного.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: