Справа № 492/230/19
провадження № 1-кп/492/67/19
Ухвала
Іменем України
про застосування примусових заходів медичного характеру

12 лютого 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000472 від 03.09.2018 року відносно :

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Запоріжжя Великоолександрівського району Херсонської області, українця, громадянина України, не працючого інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-згідно вироку Арцизького районного суду від 13.08.2013 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-згідно вироку Арцизького районного суду від 22.10.2014 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

-21.12.2017 умовно-достроково звільнений згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2017р.,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:
01.09.2018 приблизно о 18:50 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлео, ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті № 5 корпусу № 6 Мирнопільського Геріатричного Будинку-Інтернату, розташованого по вулиці Центральній с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області буд. 90, в ході раптово виниклої сварки, що склалася між ним та потерпілим ОСОБА_7 , умисно, за допомогою дерев`яного саморобного тремпелю, наніс два удари по правій руці потерпілого ОСОБА_7 , а саме: коли потерпілий сидів на ліжку, то ОСОБА_5 наніс один удар дерев`яною частиною тремпелю у область передпліччя правої руки, а потім, коли потерпілий з метою захисту від удару ОСОБА_5 простягнув вперед праву руку, останній наніс йому ще один удар в область зап`ястя правої руки потерпілого, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого, уламкового переламу нижньої третини правої ліктьової кістки; садна по задній поверхні середньої третини правого передпліччя, які згідно висновку експерта № 123 від 01.11.2018 не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більш 21 днів і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії середньої тяжкості.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою тяжких наслідків, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Прокурор Білгород-Дністоровської місцевої прокуратури юрист першого класу ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру посилаючись на те, що ОСОБА_5 страждає на інший хворобливий стан психіки у вигляді «Емоційно-нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип у особи з легкою розумовою відсталістю» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.1» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), яке за глибиною та ступенем виразності позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Так, згідно висновку амбулаторної комплексної судової психологопсихіатричної експертизи № 2 від 09.01.2019 року: «особистість підозрюваного ОСОБА_5 інтелектуально і емоційно незріла. Він виявляє легку розумову відсталість, не сформованість системи цінностей і морально-етичних установок, інтеріорізованих соціальних правил і норм. Для нього характерний комплекс особистісних порушень, базовими проявами якого є: інтенсивність прояву афективних переживань, їх нестабільність і імпульсивність поведінки, яка підпорядкована динамічним імпульсам, що характерно для прикордонного розладу особистості. Ці особистісні порушення можуть впливати на поведінку підекспертного і його дії, так зокрема випробуваний здатний перебувати у відносинах тільки тоді, котли він домінує і коли ці відносини відповідають його ідеальному внутрішньому взірцю. В момент скоєння інкримінованого йому діяння підекспертний знаходився в стані афективної напруги, що була обумовлена як ситуаційно, так і наявністю у нього клінічних проявів психічного розладу, що суттєво впливало на його свідомість та поведінку. З урахуванням його індивідуально-психологічних особливостей, актуального інтелектуального розвитку та емоційного стану, в якому випробуваний знаходився під час скоєння інкримінованого йому діяння, його здатність до свідомого сприйняття обставин, які мають значення у справі, певним чином була спотворена. Підозрюваний ОСОБА_5 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав і не страждає, на час інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв. А на момент інкримінованого йому діяння, так і у теперішній час страждає іншим хворобливим станом психіки у вигляді «Емоційно-нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип у особи з легкою розумовою відсталістю», яке за глибиною та ступенем виразності позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. …. за своїм психічним станом може розуміти значення кримінального судочинства та свого процесуального положення, однак не здатен до дій, що направлені на реалізацію своїх процесуальних прав та обов`язків, тому потребує в обов`язковій участі захисника. …. потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару з посиленим наглядом».

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні суспільно- небезпечного діяння до нього слід застосовувати примусові заходи медичного характеру.
Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та захисника, законного представника, які вважали за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру, приходить до висновку про наявність належних правових підстав для прийняття такого рішення, виходячи з наступного.

Вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 підтверджується його показами та наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

- витягом з ЄРДР;

- висновком експерта № 23;

- протоколом проведення слідчого експерименту та таблицями ілюстрацій доданих до протоколу;

- довідкою,яка підтверджує, що ОСОБА_5 з 2011 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра

- висновком судово-психіатричних експертів № 2.

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує, що суспільно небезпечні діяння мало місце і вчинене воно саме ОСОБА_5 і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою.

Відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

ОСОБА_5 на момент вчинення вищевказаних суспільно небезпечних діянь перебував у стані неосудності, тому до нього повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

З урахуванням психічного стану (Емоційно-нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип у особи з легкою розумовою відсталістю), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст. ст. 512 513 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 , задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусовий захід медичного характеру, у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи до набрання ухвалою суду законної сили залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Не пізніше наступного дня після постановлення ухвали надсилати її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області