Кримінальне провадження № 629/6510/18
Номер провадження 1-кп/629/219/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000969 від 25.05.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого штампувальником ТОВ «Джерело», не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

23.05.2018 року, близько 13 години, ОСОБА_4 знаходився біля дерев`яної присадибної споруди, розташованої на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом пошкодження дерев`яної стіни, проник до дерев`яної присадибної споруди, яка є сховищем, звідки таємно викрав листи металу загальною вагою 240,5 кг. Після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1455 гривень.

Крім того, 23.05.2018 року, близько 14 години, ОСОБА_4 прибув до дерев`яної споруди, розташованої на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно проник до дерев`яної споруди, яка є сховищем, звідки таємно виніс та погрузив на мотоцикл «Днепр» металевий кутник вартістю 36,30 грн., алюмінієвий бідон вартістю 273 грн., штикову лопату вартістю 66 грн, а всього на суму 375,30 грн. Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки на території вказаного домоволодіння, його з майном, яке він намагався викрасти виявила ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочинах.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказівпри цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище та за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, з неповною середньо освітою, працює штампувальником ТОВ «Джерело», не одружений, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально задовільно.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 27.03.2019 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середній, ризик небезпеки для суспільства середній.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, сукупності усіх обставин, що їх характеризують, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочинів і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

По справі є судові витрати з проведення товарознавчої експертизи № 3781 від 12.10.2018 року у розмірі 715 гривень, які підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_4 винним:

- за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, який працює штампувальником ТОВ «Джерело», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 витрати за проведення товарознавчої експертизи №3781 від 12.10.2018 року у розмірі 715 гривень на користь держави (УК Слобідсь/мХар/Слобідськи/24060300, р/р 0005, Казначейство України (ЕАП), код банку 37999680, МФО 899998, код доходів 24060300).

Речові докази по справі: листи металу загальною вагою 240,5 кг, металевий кутник, алюмінієвий бідон, штикову лопату вважати повернутими власнику ОСОБА_6 , згідно зберігальної розписки від 24.05.2018 року.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1