ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: № 766/607/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-сс/819/93/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2019 року клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000064 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб, без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України задоволено частково. Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , строк дії ухвали визначено до 09.03.2019 року, визначено розмір застави у розмірі 42 262 грн., з визначенням певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які покладаються на підозрюваного у разі внесення застави.
Як вбачається з матеріалів досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає рішення слідчого судді незаконним та необґрунтованим, вказує, що обрання запобіжного заходу тримання під вартою прийняте з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Вимоги мотивує тим, що твердження про вчинення тяжкого злочину ОСОБА_11 є передчасним, оскільки досудовим розслідуванням не встановлено взагалі тяжкість тілесних ушкоджень, не надано жодного документу, який би підтвердив наявність у потерпілого саме тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, посилається на те, що всі слідчі і процесуальні дії, проведені слідчим ОСОБА_10 є незаконними, оскільки слідчий ОСОБА_10 перейняв на себе обов`язки іншого слідчого і, в порушення вимог ч.3 ст. 214 КПК України, незаконно вніс відомості до ЄРДР, а клопотання про застосування запобіжного заходу від 10.01.2019 року, підписане слідчим ОСОБА_10 і погоджене прокурором ОСОБА_6 , містить неправдиві дані, які ввели суд в оману. Крім того, захисник вказує на те, що слідчим суддею при постановленні рішення не було враховано, що ОСОБА_12 раніше не судимий, в розшуку ніколи не перебував, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, працює в молодіжному центрі «Ніка» волонтером, де зарекомендував себе з позитивної сторони, має постійне місце проживання та неповнолітню дитину на утриманні. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду від 11.01.2019 року про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити ОСОБА_9 з-під варти.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог захисника, думку адвоката ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння) підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_13 ; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_13 від 10.01.2019 року; протоколом пред`явлення потерпілому особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2019 року; протоколом проведення огляду місця події від 09.01.2019 року; протоколом затримання ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.01.2019 року; протоколом пред`явлення свідкові ОСОБА_14 особи для впізнання з фото знімками від 09.01.2019 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого умисного кримінального правопорушення, застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, а тому є необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».
Таким чином, колегія суддів вважає, що дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , належним чином перевірив їх у судовому засіданні, заслухав думки та пояснення захисника, прокурора, слідчого, дослідив письмові докази та з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування забіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що покладені на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зобов`язання ОСОБА_9 носити електронний засіб контролю, дають підстави для перешкоджання ОСОБА_9 встановленню істини у кримінальному провадженні та слідству до 09.03.2019 року, в намаганні незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_13 у цьому ж кримінальному провадженні, свідків, а також в перешкоджанні кримінального провадження при проведенні слідчих дій, а тому доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_9 у сумі 42 262 грн., який не може бути завідомо непомірним для підозрюваного та зможе гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 , виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Колегія суддів не бере до уваги твердження захисника ОСОБА_8 , що досудовим розслідуванням не встановлено тяжкість тілесних ушкоджень, що слідчі і процесуальні дії, проведені слідчим ОСОБА_10 є незаконними, а клопотання про застосування запобіжного заходу містить неправдиві дані, оскільки слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Інші посилання, на які вказує сторона захисту в апеляційній скарзі, а саме, що ОСОБА_12 раніше не судимий, в розшуку ніколи не перебував, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, працює в молодіжному центрі «Ніка» волонтером та має неповнолітню дитину на утриманні - були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.
З огляду на викладене, аналізуючи сукупність наведених вище обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до 09.03.2019 року (включно) відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000064 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2