Справа№ 640/7152/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Званноє, Глушківського району Курської області, українця, пенсіонера, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22.03.2018 року приблизно о 15-30 год. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Леся Сердюка, неподалік від будинку №54, біля гаражу № НОМЕР_1 , будучи агресивно налаштованим, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та шляхом активних дій, діючи умисно, наніс йому удар пластмасовою лопатою для прибирання снігу по лівій кисті. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, а саме: садна на лівій кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1873/2018 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що він дійсно 22.03.2018 року о 15-30 год. знаходився біля гаражів за адресою: м. Харків, вул. Леся Сердюка, неподалік від будинку №54 та відкидав сніг пластмасовою лопатою. Потім в них виник спір з ОСОБА_7 щодо снігу і вони трохи посперечалися і можливо він його вдарив лопатою випадково, однак не знає, оскільки він бив лопатою по лопаті, яка була в руках потерпілого. Потім він пішов, а потерпілий залишився. Вимоги цивільного позову потерпілого про відшкодування моральної шкоди заперечує в повному обсязі.
Незважаючи на визнання своєї провини обвинуваченим, суд, дослідивши показання останнього, вислухавши показання потерпілого та свідків, і дослідивши інші докази у справі, вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і підтверджується наступними доказами.
- Показаннями потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні, який пояснив, що 22.03.2018 року о 15-30 год. біля гаражів за адресою: м. Харків, вул. Леся Сердюка, неподалік від будинку №54 у нього та ОСОБА_5 сталася суперечка щодо відкидання снігу від гаражів. Потім ОСОБА_5 своєю лопатою вдарив його по лопаті та по руці, внаслідок чого в нього по руці потекла кров. Він викликав поліцію, однак ОСОБА_8 втік. З приводу заявленого розміру моральної шкоди 10000 грн. вказує, що він переніс стрес, фізичну біль, психологічну травму, а тому і просить дану суму моральної шкоди стягнути з винної особи ОСОБА_5
- Показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні, який показав, що 22.03.2018 року о 15-30 год. за адресою: м. Харків, вул. Леся Сердюка він разом з ОСОБА_10 були в гаражах та почули сварку між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з приводу снігу. Коли вони вийшли з гаражу, то побачили, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 стоять один напроти одного з лопатами. Потім він побачив, що у ОСОБА_11 була подряпина на руці та текла кров. ОСОБА_11 йому сказав, що це його вдарив лопатою ОСОБА_8 і викликав поліцію.
- Показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, який показав, що 22.03.2018 року о 15-30 год. за адресою: м. Харків, вул. Леся Сердюка він разом з ОСОБА_13 був в гаражі та почув, що на вулиці відбувається сварка. Вийшовши на вулицю, він побачив, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 сталася сварка з приводу відкидання снігу. Він бачив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 стоять один напроти одного з лопатами в руках та тримають лопати зверху як рапіри перехрещені. Вони їх розмірили і ті розійшлися. Однак, він побачив, що у ОСОБА_11 подряпина на руці та текла кров. ОСОБА_11 йому сказав, що це його вдарив під час сварки лопатою ОСОБА_8 і викликав поліцію.
Окрім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_5 у вчиненому також підтверджується наступними доказами, зокрема:
- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.03.2018 року з вказівкою про те, що 22.03.2018 року о 15-30 біля гаражів по вул. Л.Сердюка в м. Харкові невстановлена особа на ім*я ОСОБА_14 під час конфлікту нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.с. 14).
- Заявою ОСОБА_7 від 22.03.2018 року на ім*я начальники Київського ВП ГУ НП у Харківській області про те, що йому в цей день громадянин ОСОБА_14 наніс удар та спричинив тілесні ушкодження. (а.с. 101).
- Висновками судово-медичних експертиз № 247-2018 від 27.03.2018 р. та №09-1873/2018 від 03.04.2018 року, № 09-1989/2018 від 16.04.2018 року, згідно яких у потерпілого ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: садна на лівій кісті. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 4-6 діб до моменту огляду, 27.03.2018 року. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден. За ступенем тяжкості: садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. Б, 2.3.5. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_7 , дані ним під час проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. Враховуючи характер, локалізацію, кількість та комплекс тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , розташованих на тильній поверхні лівої кисті можливість їх утворення в у мовах однократного падіння потерпілого на площину (з висоти власного росту) малоймовірна. (а.с. 102-103, 113-114).
- Даними в протоколі огляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського 22.03.2018 року та відеозаписом подій, який був оглянутий в судовому засіданні за участі всіх учасників судового розгляду. (а.с. 104-105).
- Протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2018 року, в ході якого ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 22.03.2018 року нанесла йому тілесні ушкодження лопатою в ході сварки в гаражах по АДРЕСА_2 . (а.с. 106-107).
- Даними слідчого експерименту з фототаблицею, проведених за участю потерпілого ОСОБА_7 07.04.2018 року, під час якого той детально пояснив механізм нанесення йому тілесних пошкоджень ОСОБА_5 22.03.2018 року. (а.с. 108-112).
Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, встановленим, що своїми діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 . ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_5 кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, тому що він вчинив умисні дії, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні під час розгляду справи, в яких він заперечує свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, суд вважає способом його захисту та бажанням уникнути відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, визнає його показання необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у справі доказами та дослідженими судом.
Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.
Вимогами ст. 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено.
Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було. Посилання захисту на недостатність доказів під час досудового розслідування та судового слідства, суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
При цьому суд вказує, що винність ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні доказів, які підтверджують винність обвинуваченого у скоєному та не викликають у суду сумнівів. Будь-яких доказів захисту на спростування доказів обвинувачення суду не надано.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, одружений, є пенсіонером, зареєстрований в м. Харкові, де і проживає, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом також не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховуючі всі обставини, встановлені судом, вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті, інкримінованої йому, а саме у вигляді штрафу і саме таке покарання буде достатньою та необхідною для обвинуваченого та для його виправлення. Судом враховано, що саме таке покарання реальне для виконання, враховуючи ті обставини, що обвинувачений є пенсіонером і отримує щомісячно пенсію.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_7 суд задовольняє частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди ", обов`язковому зсуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в її заподіянні.
Відповідно до п. 9 вищезазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Дослідивши усі представлені сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню частково в розмірі 1000 грн., виходячи з характеру спричиненого йому ушкодження, обставин, при яких вони були нанесені, час, необхідний потерпілому для відновлення роботоздатності та зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, приходячи до висновку, що саме така сума моральної шкоди буде обґрунтованою за даних обставин.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити за ч.1 ст. 125 КК України йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази (диск з відеозаписом) залишити в матеріалах кримінального провадження. Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 1000 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1