УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України майора юстиції ОСОБА_3 відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Плотща, Ліпецької області, РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальна освітою, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), посада - номер обслуги, солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 знаходяться матеріали досудового розслідування №0000142 від 17.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Із поданого клопотання встановлено, що 02.08.2015 року у відповідності до Указу Президента України від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1595-18 від 22.07.2014 року та мобілізаційного плану, військовослужбовець запасу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний для проходження військової служби.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 встановлено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України « Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Відповідно до наказу командира в/частини пп НОМЕР_1 №163 від 02.08.14 року ОСОБА_4 призначений на посаду номера обслуги.

Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.

Натомість ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 18.05.2015 року на військову службу до місця розташування військової частини НОМЕР_1 не з`явився та без поважних причин відсутній на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд.

17.08.2015 ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено у розшук.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є матеріали службового розслідування за фактом неприбуття останнього на військову службу, показання свідка ОСОБА_5 , інші матеріали.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом.
Обгрунтовуючи дане клопотання прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Однак, надав заяву, в якій просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку прокурора, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчим суддею 09.11.2018 року було винесено ухвалу, за якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 було подане до суду 09.11.2018 року.

Як зазначено у ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки прокурор не забезпечив участь підозрюваного у розгляді зазначеного клопотання, повідомлення його судом також на цей час є неможливим, а також враховуючи, що зазначене клопотання повинно бути розглянуто не пізніше сімдесяти двох годин з моменту його надходження до суду.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 335, 392, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1