Справа 357/8316/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/221/2019 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року про повернення обвинувального акта,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001626 від 09.04.2016 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що за адресою зазначеною в анкетних відомостях в обвинувальному акті обвинувачений ОСОБА_8 відсутній. За вказаних обставин суд позбавлений можливості викликати обвинуваченого у підготовче судове засідання, окрім того, саме з цих причин прокурор просив неодноразово відкласти підготовче судове засідання для належного повідомлення обвинуваченого, однак останньому також не вдалось його повідомити. Судом вичерпані всі повноваження, дані йому відповідно до КПК України щодо виклику обвинуваченого в судове засідання. Проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченого неможливо.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність ухвали та необхідність її скасування у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що даний обвинувальний акт був направлений до суду 27.07.2016. Зазначив, що в ході проведення підготовчих судових засідань та засідань у яких вирішувались питання, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 під головуванням суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , встановлювалась його особа, а також його місце реєстрації та фактичного проживання. Указав, що з огляду на вищевикладене, слід дійти висновку про те, що зазначена у обвинувальному акті адреса проживання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає матеріалам провадження. Окрім того, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 оголошений у розшук Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у іншому кримінальному провадженні за результатами проведення відкритого підготовчого судового засідання, що вказує на неявку обвинуваченого у судові засідання саме з метою ухилення від суду. Окрім того, апелянтом зазначено, що судом зроблений даний висновок лише з підстав того, що обвинувачений не був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду кримінального провадження, але при цьому жодних повісток за адресою реєстрації обвинуваченого не направлялось, тобто суд, об`єктивно не досліджуючи питання щодо відомостей про місце проживання обвинуваченого, вказав, що в обвинувальному акті місце проживання прокурором зазначено невірно. Просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив доводи, викладені у ній та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001626 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України суд першої інстанції указав на його невідповідність п.2 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема, що у ньому не у повній мірі зазначені анкетні дані обвинуваченого, а саме, фактично не зазначене місце проживання. Проте, такий висновок не ґрунтується на матеріалах справи і погодитись із ним не можливо.

Так, із обвинувального акту вбачається те, що місце проживання обвинуваченого, яке є одночасно місцем його реєстрації, у обвинувальному акті указане, яким є квартира АДРЕСА_1 . Будь-яких даних про те, що за указаною адресою обвинувачений не проживав, матеріали кримінального провадження не містять. Та обставина, що обвинуваченим не отримуються повідомлення про виклики до суду, на думку колегії суддів, не указує на те, що стороною обвинувачення не вірно було указане місце проживання обвинуваченого. Колегія суддів звертає увагу на те, що при надходженні до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_8 діяв запобіжний захід у виді тримання під вартою.12.08.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд провів підготовче судове засідання і призначив кримінальне провадження до розгляду. Будь-яких недоліків обвинувального акту судом встановлено не було. У зв`язку із зміною складу суду 10.10.2016 Білоцерківським міськрайоним судом із непередбачених законом підстав проведене повторне підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначене до розгляду, а запобіжний захід щодо обвинуваченого без належного правового обґрунтування був змінений на домашній арешт. Не дивлячись на те, що зазначене кримінальне провадження було призначене до судового розгляду і у випадку зміни складу суду необхідно було застосовувати положення ч.1 ст. 319 КПК України, які не передбачають необхідності проведення у такому випадку підготовчого судового засідання, 28.11.2018 Білоцерківським міськрайонним судом було проведене чергове підготовче судове засідання, на якому було ухвалене рішення про повернення обвинувального акту. Наведене указує на те, що рішення про повернення обвинувального акту було ухвалене на стадії кримінального провадження, яка була призначена із порушенням вимог закону. Двічі судом першої інстанції була підтверджена відповідність обвинувального акту вимогам закону, тому висновки третього складу суду щодо цієї обставини викликають сумнів. Матеріали кримінального провадження дають підстави стверджувати те, що не отримання обвинуваченим викликів суду пов`язане із його ухиленням від суду. Так, обвинувачений став не з`являтися до суду та не реагувати на виклики суду після зміни йому запобіжного заходу. Факт ухилення обвинуваченого від суду стверджується ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2018 про оголошення розшуку ОСОБА_8 у іншому кримінальному провадженні. Наведені обставини спростовують висновки суду першої інстанції щодо не зазначення чи неправильного зазначення у обвинувальному акті місця проживання обвинуваченого, як причини його не явки до суду та не отримання ним викликів суду.

За наявності зазначених вище порушень ст. 314 КПК України, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вони є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, ухвала Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 28.11.2018 про повернення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314-317 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2018 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001626 від 09.04.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог ст. 314-317 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4