Справа № 646/7892/17
№ провадження 1-кс/646/362/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 20.11.2018 про закриття кримінального провадження №0001012 від 15.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в:

11.01.2019 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 в якій останній просить визнати дії старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 неправомірними та скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 20.11.2018 про закриття кримінального провадження №0001012 від 15.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що постанова від 20.11.2018 про закриття кримінального провадження № 0001012 від 15.09.2017 є необґрунтованою та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню. Також вважає, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. При проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень ст. 9 КПК України щодо повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження. Тому винесена постанова є передчасною, та такою, що не відповідає вимогам ст. 56 Конституції України та нормам КПК України.

У судове засідання заявник не з`явився, до канцелярії Суду від останнього надійшла заява в якій заявник просить розглянути скаргу у його відсутність у зв`язку з погіршенням здоров`я, доводи викладені у скарзі підтримує у повному обсязі та просить скаргу задовольнити.

У судове засідання представник прокуратури не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0001012, встановив наступне.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001012 за ч. 2 ст. 382 КК України за заявою ОСОБА_3 від 23.08.2017 щодо невиконання ухвал слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2017, 01.06.2017, 10.08.2017 слідчим СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5

20.11.2018 старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001012 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Так, слідчий, в оскаржуваній постанові прийшов до висновку, що кримінальне провадження № 0001012 підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Однак, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається на підставі яких досліджених обставин та наявності яких доказів слідчий прийшов до висновку про закриття даного кримінального провадження. Так слідчий, в оскаржуваній постанові зазначив та перерахував алгоритм проведення ним певних процесуальних дій, проте з яких саме мотивів та міркувань він прийшов до висновку, що ним доказана відсутність події кримінального правопорушення, а також є наявність щодо доказовості підстав, які дають можливість йому закрити кримінальне провадження не зазначив.

Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування слідчим не було допитано заявника ні в якості свідка, ні в якості потерпілого, ретельно не перевірені матеріали кримінального провадження № 0002849 на предмет встановлення чи відсутності обставин викладених у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 23.08.2017, зокрема наявності документів підтверджуючих факт отримання заявником відповіді від слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області на його численні клопотання.

Окрім того, неодноразово, скасовуючи попередні постанови про закриття кримінального провадження від 28.09.2017, 12.07.2018 та 14.09.2018 слідчі судді зазначали, що ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 24.05.2017, 01.06.2017, 10.08.2017 слідчим ОСОБА_4 не досліджувалися, а саме, не з`ясовано, чи покладено обов`язок слідчим суддею на слідчого ОСОБА_5 виконання ухвал Ленінського районного суду м.Харкова, та які саме дії слідчу ОСОБА_5 зобов`язано виконати. Матеріали кримінального провадження № 0001012 від 15.09.2017 взагалі не містять відомостей про здійснення досудового розслідування саме слідчим СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0002849 від 08.10.2015, але слідчим це не взято до уваги.

Дана постанова про закриття кримінального провадження, містить лише загальні посилання слідчого, та слідчим при винесенні постанови взагалі не було надано правову оцінку встановленим обставинам та зібраним в ході досудового розслідування доказам.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні № 0001012 від 15.09.2017 цього зроблено не було.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві заявника про вчинення кримінального правопорушення, без допиту заявника та без належного дослідження матеріалів кримінального провадження № 0002849 від 08.10.2015. Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в частині вимог щодо скасування постанови старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 20.11.2018 про закриття кримінального провадження.

Що стосується вимог скарги щодо визнання дій слідчого неправомірними, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в даній частині скарги, оскільки вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги визначається ч.2 ст. 307 КПК України, до якого не входить визначення дій або бездіяльності неправомірними, тому скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 20.11.2018 про закриття кримінального провадження № 0001012 від 15.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 20.11.2018 про закриття кримінального провадження № 0001012 від 15.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, - скасувати.

В інший частині відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0001012 від 15.09.2017 повернути прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1