ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1376/18
Провадження № 1-кп/483/162/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 06 червня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополдь, АР Крим, є громадянином України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, в силу ст. 89 КК України судимості не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року, приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , свідомо надав останній неправдиву обіцянку про придбання у неї в подальшому меблів та взяття начебто в борг грошових коштів для здійснення поїздки в м. Севастополь АР Крим для отримання орендної плати за належну йому на праві власності квартиру. Заручившись довірою ОСОБА_4 , отримав від неї належні їй грошової кошти в сумі 1800 грн. Водночас, ОСОБА_6 , не маючи у володінні квартири в м. Севастополь АР Крим та не маючи наміру подальшого придбання майна у ОСОБА_4 та повернення коштів, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1800 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) та цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1800 грн. та за моральну шкоду 2000 грн. визнав повністю. Надав показання про те, що в листопаді 2017 року прийшов додому до ОСОБА_4 за її оголошенням про продаж меблів, хоча коштів на їх придбання у нього не було. Меблі йому не сподобались, однак він повідомив, що придбає їх пізніше, коли в нього з`являться кошти. Через кілька днів ОСОБА_4 зателефонувала йому та запитала, чи буде він купувати меблі, на що він запропонував зустрітися. Наступного дня вони зустрілися біля центрального ринку м. Очакова, де він повідомив потерпілу про те, що у нього в м. Севастополь АР Крим є квартира, в якій проживають квартиранти, однак у нього відсутні грошові кошти для того, щоб поїхати туди та отримати від них квартирну плату. Запитав, чи може ОСОБА_4 надати йому в борг грошові кошти в сумі 2000 грн. для поїздки в АР Крим. По приїзду обіцяв повернути борг та придбати у неї меблі. ОСОБА_4 погодилась на його пропозицію та надала йому в борг 1800 грн. строком на 1 місяць, про що він написав письмову розписку. При цьому, він повідомив ОСОБА_4 неправдиві відомості, оскільки квартири в АР Крим у нього немає, їхати він нікуди не збирався і повертати грошові кошти не мав наміру. Інформацію про наявність квартири та про намір придбати меблі у потерпілої він повідомив останній з метою викликати у неї довіру для отримання він неї коштів, які витратив на власні потреби. На теперішній час борг не повернув у зв`язку з матеріальними труднощами. В скоєному щиро кається.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні надала показання про те, що в листопаді 2017 року вона розмістила оголошення про продаж належних їй меблів. Попередньо зателефонувавши, до неї додому прийшов ОСОБА_6 та оглянувши меблі, запевнив, що придбає їх. При цьому, повідомив, що для придбання меблів йому необхідно поїхати в АР Крим, де йому належить квартира, та отримати плату з квартирантів. Через кілька днів вона зателефонувала йому та запитала про його остаточне рішення щодо придбання меблів, на що він запропонував зустрітися. Під час зустрічі, яка відбулася біля центрального ринку в м. Очакові, підтвердив про свій намір купити у неї меблі, та попросив надати йому в борг грошові кошти в сумі 2000 грн. для поїздки в АР Крим. Після повернення обіцяв повернути борг та придбати у неї меблі. Повіривши ОСОБА_6 , вона, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , надала йому в борг 1800 грн. на строк до 27 грудня 2017 року, про що останній написав письмову розписку. У встановлений строк ОСОБА_6 борг не віддав, на телефонні дзвінки припинив відповідати, а коли вона приходила до нього додому, двері не відчиняв. Просила стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1800 грн., що складає суму неповернутих їй грошових коштів, та за моральну шкоду 2000 грн., яка полягає в душевних стражданнях у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_6 , погіршенні стану здоров`я, втраті душевного спокою, змінах та напруженні стосунків у сім`ї та з оточуючими.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що в кінці листопада 2017 року в її присутності ОСОБА_4 надала ОСОБА_6 в борг грошові кошти в сумі 1800 грн., які він зобов`язався повернути у місячний строк, про що особисто написав письмову розписку.
Показання обвинуваченого, потерпілої та свідка про обставини, час та місце заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою узгоджуються між собою і підтверджуються іншими зібраними в порядку ст.ст. 84-86, 91-93 КПК України та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 червня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомила про те, що ОСОБА_6 шахрайським шляхом під приводом позичання грошей на покупку проїзного білета, заволодів її грошима в розмірі 2000 грн.;
- письмовою розпискою ОСОБА_6 від 27 листопада 2017 року про отримання від ОСОБА_4 1800 грн. на строк до 27 грудня 2017 року.

Таким чином, дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що судимості не має, згідно наданих характеризуючих матеріалів та досудової доповіді органу пробації за місцем проживання характеризується посередньо, як обставини, що пом`якшують покарання, - повне визнання вини, щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
За наявності вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.
Водночас, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1161 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_6 в заволодінні ним грошовими коштами потерпілої, тому цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1800 грн. суд вважає необхідним задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд вважає доведеним, що потерпілій ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій обвинуваченого їй спричинило душевні страждання.
За таких обставин, з врахуванням розумності, достатності та співмірності, суд знаходить вимоги потерпілої ОСОБА_4 щодо відшкодування моральної шкоди обґрунтованими та такими, що відповідають глибині її душевних страждань, та вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої суму відшкодування моральних страждань у розмірі 2000 грн.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_6 на період іспитового строку обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1800 (одну тисячу вісімсот) грн. 00 коп., та за моральну шкоду 2000 (дві тисячі) грн., а всього 3800 (три тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: