Справа № 640/1334/19
н/п 1-кс/640/4571/19
"05" квітня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) із забороною відчуження зазначеного майна та розпорядження ним.
01.08.2018 у зв`язку із наявністю об`єктивних даних, які свідчать про вчинення шахрайства предметом якого є квартира АДРЕСА_1 у великих розмірах, правову кваліфікацію кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні змінено з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 3 ст. 190 КК України.
В ході допиту ОСОБА_7 повідомила, що з грудня 2011 року вона спільно проживала з ОСОБА_9 та його матір`ю ОСОБА_10 . Після смерті останніх ОСОБА_7 звернулася до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи (спадщина кв. АДРЕСА_1 ), однак у відкритті спадкової справи ОСОБА_7 було відмовлено, оскільки в судовому порядку необхідно встановити факт спільного проживання. 23.05.2018 зі слів ОСОБА_8 ОСОБА_7 стало відомо, що до кв. АДРЕСА_1 прибули невідомі особи, серед них був ОСОБА_11 , який повідомив, що придбав зазначену квартиру у ОСОБА_12 , який у свою чергу отримав кватиру у спадщину від матері, що є родичкою ОСОБА_10 . Також під час допиту ОСОБА_7 повідомила, що правовстановлюючий документ на зазначену квартиру свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 19.01.2009, а також технічний паспорт на квартиру, знаходяться у неї.
Відповідно до інформації Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради квартира АДРЕСА_1 передана у власність ОСОБА_10 та ОСОБА_13 підставі розпорядження Відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації від 19.01.2009 № 383 (свідоцтво про право власності від 19.01.2009 реєстр. №1-09-2992292).
Згідно даних КП «Харківські теплові мережі» (лист № 74-5610 від 04.12.2018) за адресою АДРЕСА_2 особовий рахунок відкрито на ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допитані в якості свідків особи, що проживають в буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повідомили, що в квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку з 1980-х років проживає сім`я ОСОБА_17 , ОСОБА_6 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не відомий.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №161419081 від 28.03.2019, 17.05.2018 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р. № 1497, виданий 17.05.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_18 ; 14.08.2018 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстр № 4159, виданий 14.08.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_19 .
Сторона обвинувачення зазначає, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 була об`єктом кримінально протиправних дій, з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
В судове засідання слідчий не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 05.04.2019 надійшла заява від старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , в якій вона просить провести розгляд клопотання без її участі. Доводи, викладені в зазначеному клопотанні підтримує. Також просить розглядати клопотання без присутності ОСОБА_4 , власника кв. АДРЕСА_1 , оскільки зазначена квартира може бути відчужена з метою уникнення її арешту, що призведе до втрати речового доказу (а.с. 28).
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Неприбуття в судове засідання слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За вказаних слідчим у клопотаннях обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, вказана квартира може бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набута кримінально протиправним шляхом.
Тому, вказане майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , реєстровий номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження нею до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1