пр. № 1-кс/759/5520/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 02.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту, накладеного згідно ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2018 р. (справа ун. № 759/18408/18 пр. № 1-кс/759/5327/18) на належне йому на праві власності майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Note 2» ІМЕІ № НОМЕР_1 , генератор марки «Honda» серійний номер НОМЕР_2 , генератор «Firman» із маркуванням «FRG 3800, IP23», промисловий пилосос «Stihl» с/н НОМЕР_3 , перфоратор марки «Makita» із позначкою НОМЕР_4 , електронний пристрій «Friamat prime exo», два перфоратора (без позначення виробника та серійного номеру), перфоратор «Dewalt» с/н НОМЕР_5 , бензопила марки «Stihl» (без позначення серійного номеру) в кількості 2 штуки, мотокоса із маркуванням «МК-4351Т», мінімийка марки «Karcher» с/н K5FULK0WTROL, компресор Werk с/н VBN50, болгарка марки «Hitachi» с/н G13CR3, електроконвертор марки «СH» із маркуванням «МС», асфальторіз марки «Stihl» с/н Т5/800, ударна дрель марки «Sparky» с/н DPR2G0E, що був накладений у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 02.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий та слідчий суддя не дотрималися передбачених КПК України вимог, а саме: про розгляд відповідного клопотання, призначеного на 19.11.2018 р. його не було належним чином повідомлено, що унеможливило представлення своїх доводів слідчому судді. Також не було враховано: питання щодо наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатності доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, в результаті чого заявника було неправомірно обмежено його право власності на вказані вище об`єкти. Не доведено належним чином, що зазначене майно набуте в результаті кримінального правопорушення, або завдяки йому вчинено злочин, у зв`язку з чим просив скасувати арешт накладений на це майно.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання про зняття арешту з підстав, зазначених у ньому та просив скасувати арешт.
Представник заявника ОСОБА_4 клопотання також підтримав та просив задовольнити, зазначивши що ухвала слідчого судді про накладення арешту не обґрунтована належним чином, відповідне майно не є об`єктом, що спричинює забруднення земель, воно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що арешт було накладено правомірно, відповідні речі відповідають вимогам для речових доказів, а відтак підстав для скасування арешту немає.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, ознайомившись із матеріалами клопотання, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до оглянутих матеріалів встановлено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України (забруднення або псування земель).
Як встановлено з ухвали про накладення арушту, 17.11.2018 року, старшим слідчим Сваятошинського УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_6 , на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва був проведений огляд земельної ділянки площею 15085 кв.м., що розташована в межах вулиць Екскаваторської, Козелецької та Авторемонтної у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер :75:420:0003), щодо розміщення суб`єктів господарювання які використовують вказану ділянку у промислових цілях, з метою виявлення та фіксації всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. В ході огляду вказаної земельної ділянки були виявлені будівлі та прибудови які використовуються для ведення господарської діяльності невстановленими об`єктами господарювання, а у складському приміщенні площею приблизно 200-250 квадратних метрів того ж дня було виявлено та вилучено інструменти та електротехніку, за допомогою якої здійснюється господарська діяльність а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Note 2» ІМЕІ № НОМЕР_1 , генератор марки «Honda» серійний номер НОМЕР_2 , генератор «Firman» із маркуванням «FRG 3800, IP23», промисловий пилосос «Stihl» с/н BR350, перфоратор марки «Makita» із позначкою НОМЕР_4 , електронний пристрій «Friamat prime exo», два перфоратора (без позначення виробника та серійного номеру), перфоратор «Dewalt» с/н НОМЕР_5 , бензопила марки «Stihl» (без позначення серійного номеру) в кількості 2 штуки, мотокоса із маркуванням «МК-4351Т», мінімийка марки «Karcher» с/н K5FULK0WTROL, компресор Werk с/н VBN50, болгарка марки «Hitachi» с/н G13CR3, електроконвертор марки «СH» із маркуванням «МС», асфальторіз марки «Stihl» с/н Т5/800, ударна дрель марки «Sparky» с/н DPR2G0E.
Слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, у тому числі і на вилучені в ході огляду земельної ділянки інструменти та електротехніку, яке було задоволено ухвалою слідчого судді від 19.11.2018 р. (пр. № 1-кс/759/5327/18 ун. № 759/18408/18). Рішення про накладення арешту мотивовано тим, що наявні достатні підстави вважати, що існує загроза відчуження, пошкодження або інших тяжких наслідків щодо вказаного майна, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
З аналізу відповідної норми вбачається, що вилучена техніка за складського приміщення земельної ділянки площею 15085 кв.м., що розташована в межах вулиць Екскаваторської, Козелецької та Авторемонтної у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер :75:420:0003, відповідає ознакам за якими її визнано речовими доказами, зокрема те, що остання була знаряддям вчинення злочину, і могла зберегти на собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідних висновків дійшов і слідчий суддя при розгляді клопотання про накладення арешту на майно. Такі висновки цілком доведені матеріалами провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину. Із наданих суду документів вбачається існування реальної та обгрунтованої підозри у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, оскільки земельна ділянка (кадастровий номер :75:420:0003) використовується у неналежний спосіб, без будь-якої дозвільної документації її власника. Належних та допустимих доказів вланості заявлених речей до зняття арешту суду надано не було. Акт прийому передачі на зберігання таких речей не можу свідчити про право власності на них.
Метою ж арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин встановлено наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно, відповідне клопотання заявлено з підстав, відповідно до встановленого порядку та у строк, визначений нормами КПК України. Потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, а відтак слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Відтак враховуючи спірний характер правовідносин сторін, наведена міра обгрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи щоб продемонструвати сторонам що вони були почут. Міра, до якої суд має виконати обов"язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішеня у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту з майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 02.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1