СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1442/17
Провадження № 1-кп/306/14/19
Рядок статзвіту № 2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві кримінальне провадження № 0000357 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Ярехівка, Диканського району, Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого

за вироком Свалявського районного суду від 13.04.2017 року за ч.1 ст.122

КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України

звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.2 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2017 року, біля 21.00 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння на подвір`ї потерпілої ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з потерпілою, у ході якої діючи умисно, з ножем у руках, який приставив до її шиї, погрожував вбивством, у зв`язку з чим потерпіла побоювалася здійснення цієї погрози.

Того ж дня, біля 21.10 год, обвинувачений ОСОБА_6 , у стані алкогольного спяніння на подвір`ї по місцю проживання своєї колишньої дружини - потерпілої ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті особистих, неприязних відносин вчинив сварку з потерпілою, у ході якої діючи умисно наніс їй декілька ударів ножем по обличчю, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

ДіїОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, за ч.2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково та пояснив, що 10 червня 2017 року, біля 21.00 год. був пяний та прийшов додому до колишньої дружини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 з метою побачити дітей. З потерпілою у них виникла сварка, у ході якої він погрожував їй ножем. В подальшому силоміць змусив потерпілу вийти на подвіря, де продовжував свої погрози і заподіяв ОСОБА_4 декілька подряпин ножем по обличчю та шиї.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її колишній чоловік. Коли він перебуває в стані алкогольного спяніння, то вчиняє сварки, бє її, погрожує вбивством. 10 червня 2017 року обвинувачений був пяний і прийшов до її будинку, вчинив сварку, тримаючи у руках ніж погрожував їй вбивством. Згодом змусив її вийти на подвіря, де продовжував злочинні дії, розмахував ножем, вимагав, щоб вона пішла з ним до річки, де сказав, що вб"є її. Однак наявність пасажирів на залізничній станції у с. Неліпино, Свалявського району перешкодила його намірам. Тоді у її подвірї обвинувачений наніс їй декілька ударів ножем по обличчю та шиї.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав показання, що потерпіла є його матірю.Обвинувачений був пяний та погрожував убити його матір, тримав у руках ніж. У його матері було порізане лице і він викликав поліцію.

Вина обвинуваченого також стверджується :
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке,що готується від 10.06.2017 року;
протоколом огляду місця події від 10.06.2017 року та фототаблиці до нього згідно якого обєктом огляду являється дворогосподарство АДРЕСА_2 . В будинку в кухонній кімнаті виявлено кухонний ніж та спортивну кофту;

висновком експерта № 66 від 15.06.2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 на момент судово-медичного обстеження було виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран скріплених вузловими швами з крововиливами навколо них в області нижньої щелепи зліва, лівого плеча, верхньої частини шиї зліва, поверхневих ран лівої щочної ділянки, царапини мочки лівого вуха та синця правої підключичної ділянки грудної клітки. По представлених даних консультації медичного спеціаліста, заповненої на її імя, у неї було виставлено діагноз: ушиті рани обличчя та лівого плеча, забійні гематоми кута нижньої щелепи зліва та гематома лівого плеча. Вищевказані тілесні ушкодження, окрім синця грудної клітки виникли від дії гострих, колюче-ріжучих предметів, яким міг бути ніж по механізму проколювання з розрізанням - спричинення ран в області нижньої щелепи зліва, шиї, лівого плеча та по механізму стиснення, тертя- спричинення поверхневих ран лівої щоки, царапини мочки лівого вуха. Тілесне ушкодження у вигляді синця грудної клітки виникло від дії тупого, твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, яким міг бути кулак сторонньої особи та не виключно інші подібні до нього предмети по ударному механізму дії, за своїм характером всі вищезазначені ушкодження могли виникнути при обставинах, в строки вказані потерпілою, а саме 10 червня 2017 року. За своїм характером та степенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження, а саме колото-різані рани нижньої щелепи зліва, лівого плеча, згідно Наказу МОЗ України за №6 від 17.01.1995р.Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень пункту 2.3.1.а кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, більше 6 діб та не більше 21 дня, так як для повного загоєння ран необхідний термін більше 6 діб. Тілесні ушкодження іншої локалізації, що вище зазначені згідно Наказу МОЗ України за №6 від 17.01.1995р.Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень пункту 2.3.5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності. Враховуючи характер, локалізацію наявних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в момент спричинення їй тілесних ушкоджень вона найбільш ймовірно знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні, передньою частиною тіла була повернута до нападаючої особи та було їй заподіяно не менше 1-го удару твердим предметом в області грудної клітки справа та гострим колюче-ріжучим предметом було спричинено три проколювання з розрізанням мяких тканин в області обличчя зліва, шиї, лівого плеча відповідно;
протоколом проведення слідчого експерименту від 21 червня 2017 року та фототаблиці до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 показує як обвинувачений спричинив їй тілесні ушкодження;
постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 11 червня 2017 року, згідно якої визнано речовими доказами кухонний ніж та спортивну кофту.

Встановленими по справі і перевіреними в суді доказами повністю стверджується вина обвинуваченого ОСОБА_6 у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози,у умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

На підставі наведених та оцінених доказів суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.2 ст.125 КК України та вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували його дії за вказаним законом.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання за ч.1 ст.129, ч.2 ст.125 КК України, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого з негативної сторони.

Як помякшуючі обставини покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України суд не знаходить.

Як обтяжуючі обставини покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння.

Суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого. Враховує те, що обвинувачений характеризується негативно, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, його стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його вік, обставини вчинення злочину та поведінку обвинуваченого як до так і після вчинення злочинів.
Згідно висновку Свалявського районного відділу з питань пробації, виправлення ОСОБА_6 не можливе без застосування покарання у виді позбавлення волі, оскільки останній неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення одного і того ж самого характеру.

Вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.129, ч.2 ст.125 КК України відповідно до статті 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.
Статтею 50 ч.1,2 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд вважає, що необхідно призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і застосувати до обвинуваченого покарання в межах санкцій ч.1 ст.129 та ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі.Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмежень щодо застосування до ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі відсутні.Встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК . У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Судових витрат немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України, призначивши покарання

за ч. 2 ст. 125 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 1 ст. 129 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити засудженому ОСОБА_6 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає одному року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Речові докази- кухонний ніж та спортивну кофту знищити.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО
РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1