Справа № 761/5498/19
Провадження № 1-кс/761/4031/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу потерпілої ОСОБА_4 постанову слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києва капітана поліції ОСОБА_5 від 27.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001266 від 20.08.2016 року, у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 від 27.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001266 від 20.08.2016 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Свою скаргу потерпіла ОСОБА_4 мотивує тим, що висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження від 27.12.2018 року, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, після відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001266 від 20.08.2016 року, слідчим ОСОБА_5 безпідставно не взято до уваги висновки слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в ухвалі від 11.05.2017 року, якою було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження. Зокрема, слідчим не отримано документів з відповідною характеристикою водія ОСОБА_6 , медичних документів стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 , не вжито заходів щодо усунення суперечностей у показаннях свідків про обставини ДТП., оскільки показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стосовно обставин наїзду на пішохода ОСОБА_7 суперечать даним висновку судово-медичної експертизи № 2300. Крім того, показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо траєкторії руху пішохода ОСОБА_7 перед його виходом на проїзну частину б-ру І. Лепсе суперечить показанням свідка ОСОБА_10 , а також даним протоколу проведення слідчого експерименту від 08.09.2016 року. Також слідчим не вжито заходів, спрямованих на з`ясування даних щодо моменту, коли саме водій ОСОБА_6 побачив пішохода ОСОБА_7 , оскільки з показань останнього він побачив ОСОБА_7 раптово. Висновок експерта від 17.10.2016 року № 670 ат, на який посилається слідчий, є неналежним та недопустимим доказом з огляду на те, що в постанові про призначення судової авто технічної експертизи від 09.09.2016 року були надані завідомо недостовірні вихідні дані, зокрема, щодо швидкості руху пішохода ОСОБА_7 , щодо швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , щодо моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля «CHEVROLET ELANTRA». Крім того, висновок експерта від 19.12.2018 року № 24285/18-52, на який посилається слідчий, є неналежним та недопустимим доказом з огляду те, що для проведення цієї експертизи були надані ті самі вихідні дані, що і для проведення попередньої судової експертизи, які є неповними. Слідчим не вжито передбачених процесуальним законом заходів, спрямованих на одержання та перевірку достовірності фактичних даних, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження. Зокрема, не забезпечено явку свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для участі у слідчому експерименті з відтворення обстановки та обставин ДТП. Також слідчий, задовольнивши клопотання потерпілої про проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 із залученням свідка ОСОБА_8 , не здійснив такої слідчої дії з невідомих причин. Наведене свідчить, що слідчим ОСОБА_5 в порушення вимог ст. ст. 91, 92 КПК України, не було з`ясовано обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, постанова про закриття кримінального провадження від 27.12.2018 року підлягає скасуванню.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 підтримали скаргу потерпілої ОСОБА_4 , з мотивів у ній наведених та просили її задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.
Суб`єкт оскарження слідчий ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги, вважав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001266 від 20.08.2016 року ним проведено повно та всебічно, за результатами якого прийняте обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя, вислухавши доводи представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали скарги, та матеріали кримінального провадження № 0001266 від 20.08.2016 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, дійшов висновку про задоволення скарги потерпілої ОСОБА_4 та про необхідність скасування постанови від 27.12.2018 року про закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.
Як убачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, 27.12.2018 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_5 , розглянувши матеріали кримінального провадження за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, відомості про яке 20.08.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001266 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, постановив дане кримінальне провадження закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що 19.08.2016 року, приблизно об 11 год. 05 хв., навпроти будинку № 5 на б-рі Лепсе в м. Києві здійснено наїзд автомобілем «Шевролет Еванда», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїжджу частину.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід помер.
Згідно з висновком експерта № 2300 від 07.09.2016 року при судово-медичній експертизі трупа виявлено ряд тілесних ушкоджень, в тому числі, закриту черепно-мозкову травму з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки, тканину та в шлуночки головного мозку, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
20.08.2016 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001266.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , викладаючи мотиви прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, взяв до уваги показання свідків ОСОБА_9 від 06.09.2016 року, ОСОБА_6 водія автомобіля марки «Шевролет Еванда», н.з. НОМЕР_1 , від 07.09.2016 року, ОСОБА_8 від 07.09.2016 року, ОСОБА_10 від 21.10.2016 року, ОСОБА_11 від 25.11.2016 року, потерпілої ОСОБА_4 від 21.10.2016 року, дані висновку експерта № 2300 від 07.09.2016 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа, дані висновку експерта № 670ат від 17.10.2016 року за результатами проведеної автотехнічної експертизи, дані висновку експерта № 24285/18-52 від 19.12.2018 року за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи.
З огляду на викладене, оскільки у вказаній дорожньо-транспортній пригоді приймали участь два учасника, а саме, водій автомобіля ОСОБА_6 та пішохід ОСОБА_7 і в діях водія ОСОБА_6 , на думку слідства, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, то слідчим надано правову оцінку діям іншого учасника вказаної події пішохода ОСОБА_7 .
Так, слідчим з урахуванням даних, що містяться у висновках автотехнічних експертиз, зроблено висновок про наявність в діях пішохода ОСОБА_7 порушень п. п. 1.3, 1.5, 4.7, 4.8, 4.14 «а», «б».
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 25 КПК України, якою регламентовано засаду кримінального провадження публічність, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
За правилами ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора та слідчого.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчий при винесенні оскаржуваної постанови вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі, не зібрав достатньо доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, належним чином не надав оцінки кожному доказу з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, тобто досудове розслідування у даному кримінальному провадженні провів однобічно.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2017 року було скасовано постанову старшого слідчого з ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_12 від 06.03.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001266 від 20.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 230-232 т. 1).
На виконання цієї ухвали суду, прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_13 , 29.03.2018 року в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України у кримінальному провадженні № 0001266 від 20.08.2016 року надано старшому слідчому СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 наступні вказівки: провести за участю усіх свідків слідчі експерименти, в умовах наближених до тих, які були на момент ДТП; на підставі отриманих вихідних даних, призначити до Київського НДЕКЦ МВС України судову автотехнічну експертизу (а.с. 232 т. 1).
Крім того, 29.03.2018 року начальником відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУГУ НП в м. Києві ОСОБА_14 надано аналогічні вказівки слідчому ОСОБА_5 (а.с. 233 т. 1).
Згідно з планом слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001266, складеного 29.03.2018 року слідчим ОСОБА_5 та затвердженого начальником відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУГУ НП в м. Києві ОСОБА_14 , з метою відпрацювання висунутих у кримінальному провадженні версій необхідно: провести з усіма свідками слідчий експеримент; за результатами проведення вказаної слідчої дії вирішити питання про призначення судової автотехнічної експертизи; провести інші заходи, спрямовані на повне та об`єктивне розслідування вказаного кримінального провадження (а.с. 234 т. 1).
02.04.2018 року та 03.05.2018 року слідчим ОСОБА_5 направлено виклики для проведення слідчих дій, зокрема, свідкам ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с. 244, 245 т. 1).
06.07.2018 року проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 , за участю потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_3 (а.с. 246-249 т. 1).
У подальшому, не вживши передбачених кримінальним процесуальним законом заходів, з метою забезпечення явки для участі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в слідчій дії слідчий експеримент, та відповідно, з метою повного й об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, слідчий ОСОБА_5 постановою від 07.11.2018 року призначив судову автотехнічну експертизу для проведення якої надав вихідні дані, що вже були предметом експертного дослідження при приведенні попередньої автотехнічної експертизи № 670 ат від 17.10.2016 року(а.с. 250 т. 1, а.с. 1 т. 2 ).
Зокрема, в основу вихідних даних покладено показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в яких останні кожен окремо повідомили про обставини ДТП, в тому числі, про швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 .
Натомість, слідчим у кримінальному провадженні не вжито заходів для перевірки таких показань свідків, зокрема, щодо встановлення експертним шляхом швидкості руху автомобіля «Шевролет Еванда», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 в момент наїзду на пішохода ОСОБА_7 , хоча дана обставина має істотне значення для правильного вирішення справи.
Так само, експертним шляхом не визначалася швидкість руху пішохода ОСОБА_7 з урахуванням його віку та стану здоров`я.
При цьому, слідчим самостійно було визначено момент виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_6 , з моменту вступу пішохода в смугу його руху, тоді як матеріали кримінального провадження містять неоднозначні відомості з даного приводу.
Посилання слідчого в оскаржуваній постанові на неможливість проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з огляду на те, що останній у телефонній розмові відмовився від участі в слідчому експерименті, так як з моменту ДТП пройшов тривалий проміжок часу, а свідок ОСОБА_6 ще 15.12.2016 року звернувся до слідства із заявою, в якій наполягав на раніше наданих показаннях та даних слідчого експерименту за його участю, свідчить виключно про неповноту досудового розслідування та невжиття слідчим усіх передбачених законом заходів для з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди.
У даному випадку, слідчий мав вжити визначені кримінальним процесуальним законом заходи забезпечення кримінального провадження для забезпечення участі цих свідків у проведенні слідчої дії слідчий експеримент.
Крім того, не проведення слідчих експериментів з участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вказує на ігнорування слідчим ОСОБА_5 вказівок прокурора, які в силу положень ч. 4 ст. 40 КПК України є обов`язковими до виконання. При цьому, невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Також оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.12.2018 року не відповідає за своїм змістом вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно з якою, постанова слідчого, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.
Так, слідчий, навівши в постанові показання свідків ОСОБА_9 від 06.09.2016 року, ОСОБА_6 водія автомобіля марки «Шевролет Еванда», н.з. НОМЕР_1 , від 07.09.2016 року, ОСОБА_8 від 07.09.2016 року, ОСОБА_10 від 21.10.2016 року, ОСОБА_11 від 25.11.2016 року, потерпілої ОСОБА_4 від 21.10.2016 року, не надав оцінки таким показанням, як кожному окремо, так і в сукупності з іншими доказами, зокрема, з даними судових автотехнічних експертиз.
Тобто, слідчий обмежився лише викладом відомостей, отриманих з показань свідків ДТП, викладенням відомостей, отриманих за результатами проведених експертиз, разом з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких слідчий прийняв до уваги показання одних свідків, в той же час інші відхилив, а також підстав прийняття рішення про закриття кримінального провадження або підстав, за яких слідчим не було враховано доводів потерпілої і не виконано увесь можливий перелік слідчих дій, у постанові не наведено.
Крім того, з викладу в оскаржуваній постанові обставин, встановлених в ході проведення досудового розслідування вбачається, що слідчим не було з`ясовано з достатньою повнотою механізм ДТП.
Також слідчий, зазначаючи в постанові про наявність у діях пішохода ОСОБА_7 порушень п. п. 1.3, 1.5, 4.7, 4.8, 4.14 «а», «б» Правил дорожнього руху, не розкриває змісту цих пунктів, а так само не наводить доказів на підтвердження такого свого висновку.
Також є слушними, крім інших доводів, і доводи в скарзі потерпілої про необхідність отримання слідчим документів з відповідною характеристикою водія ОСОБА_6 та медичних документів стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 .
Таким чином, на переконання слідчого судді, під час проведення перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила смерть пішохода ОСОБА_7 , слідчим не у повному обсязі було забезпечено виконання слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, а також щодо аналізу отриманих даних, а саме: слідчим не було належним чином проаналізовано показання свідків, потерпілої ОСОБА_4 , дані інших матеріалів кримінального провадження.
З огляду на наведене оскаржувана постанова слідчого є незаконною, необґрунтованою та передчасною, а тому підлягає скасуванню.
В ході досудового розслідування слідчому необхідно провести за участю свідків слідчі експерименти із залученням спеціаліста для встановлення усіх вихідних даних, після чого з урахуванням отриманих вихідних даних призначити судову автотехнічну експертизу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

скаргу потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києва капітана поліції ОСОБА_5 від 27.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001266 від 20.08.2016 року, у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києва капітана поліції ОСОБА_5 від 27.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001266 від 20.08.2016 року, у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя