Справа № 283/301/19
провадження №1-кс/283/267/2019
У Х В А Л А
14 лютого 2019 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Малинського ВП про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
14 лютого 2019 року до Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що в ніч на 30 січня 2019 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на автомобілі Volkswagen transporter, д.н.з. НОМЕР_1 прибувши до дачного будинку АДРЕСА_1 , шляхом віджиму віконної квартирки, проникли до будинку, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрали: газову поверхню, газову духову шафу, мікрохвильову піч, телевізор, тюнер до телевізора, люстри круглої форми коричневого кольору, бойлера котла марки «Днепр», 9 шт. радіаторів опалення, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на орієнтовну суму 37700 грн.

В ніч на 12.02.2019 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на автомобілі Volkswagen transporter, д.н.з. НОМЕР_1 прибувши до будинку ОСОБА_10 ,, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом віджиму віконної квартирки, повторно, умисно, з корисливих мотивів здійснили крадіжку бойлера марки «Термаль», металевого приладдя для каміну, бензокоси марки «Шарк-3500», двох покривал, спричинивши потерпілому майнової шкоди близько 12850 грн.

30 січня 2019 року Малинським СВ до ЄРДР за № 0000057 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та 12 лютого 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло.

Слідчий доводить обґрунтування підозри здобутими в ході досудового розслідування доказами, а саме: саме даними протоколів огляду місця події від 29.01.2019 року, огляду місця події від 12.02.2019 року, огляду автомобіля 12 лютого 2019 року, допиту потерпілих ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , даними протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 від 13.02.2019 року.

ОСОБА_6 та його захисник заперечили по суті клопотання, вважають, що слідчим та прокурором необґрунтована необхідність обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній має зареєстроване постійне місце проживання, є особою з інвалідністю ІІ групи. Відмова від дачі показань є його конституційним правом на захист, яке жодним чином не доводить його винуватість в інкримінованому йому суспільно небезпечному діянні. Крім того, ця відмова була пов`язана з відсутністю адвоката при допиті.

Даючи в судовому засіданні показання ОСОБА_6 підтвердив фактичні обставини подій 30 січня та 12 лютого 2019 року з його участю та викладені в повідомленні про підозру. Дані показання узгоджуються з показаннями, даними іншим учасником подій ОСОБА_8 .

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, думку підозрюваного, захисника підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами.

Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання в м. Києві, є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, одружений, що вказує на наявність сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Матеріали кримінального провадження не містять об`єктивних даних про ухилення підозрюваного від явки до органу досудового розслідування.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 181,183,184,193,194,196,376 Кримінального процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити за безпідставністю.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області та жителю АДРЕСА_3 , громадянину України, одруженому, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонеру, несудимому - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів з 14 лютого 2019 року по 15 квітня 2019 року включно без застосування електронного засобу контролю.
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

Заборонити цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду та службової особи поліції, якій буде передано ухвалу про застосування запобіжного заходу для виконання.

Прибувати до слідчого СВ Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ОСОБА_11 чи іншого слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою.

У разі невиконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого СВ Малинського відділення поліції ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя