Провадження №1-кп/761/808/2018
В И Р О К
іменем України
22 листопада 2018 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 липня 2017 року за № 0008461) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.12.2012 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на сім років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

14 липня 2017 року, о 17 годині 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК України, отже діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в магазині «Фора» (м. Київ, вул. М. Берлінського, 14) разом з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали сумку, яка знаходилась у незачиненій шафі, що належить потерпілому ОСОБА_6 в якій знаходилось наступне майно: грошові кошти в сумі 770 доларів США (згідно курсу НБ України станом на 14 липня 2017 року 19 995,82 грн.), грошові кошти у сумі 1000 грн., парасолька вартістю 100 грн., набір посуду вартістю 250 грн., чотири картки для поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» на суму 50 грн. кожна, чотири сім-карти оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» вартістю 60 грн. кожна, мобільний телефон «Samsung Galaxy J7» вартістю 6000 грн., а всього майно на загальну суму 27 785,82 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши зазначені обставини вчинення злочину, і при цьому пояснив, що він дійсно 14 липня 2017 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазині «Фора», що за адресою: м. Київ, вул. М. Берлінського, 14, разом з іншою особою, таємно викрали з незачиненої шафи сумку, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , де знаходились гроші та інші речі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В той же час, суд бере до уваги і визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів, оскільки останній, маючи судимість за умисні злочини (ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 122 КК України), вчинив новий умисний злочин.

Крім того, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 відповідного виду та розміру покарання, передбаченого в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, суд бере до уваги, що він вчинив повторний злочин через відносно незначний проміжок часу з моменту відбуття покарання за вчинені злочини у минулому, що, на думку суду, свідчить про його схильність до протиправних проявів, а й отже, на необхідність у застосуванні найбільш суворого виду покарання, тобто позбавлення волі, при цьому у наближеному до максимального розміру.

Водночас, беручи до уваги всі обставини даної справи, та головним чином те, що, обвинувачений ОСОБА_4 щиро запевнив суд про недопустимість буд-яких протиправних вчинків у майбутньому, на поточний момент частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, а також зважаючи на трагічні сімейні обставини, пов`язані зі смертю дружини, та необхідністю утримання та виховання двох малолітніх дітей, суд вважає, що в даному конкретному випадку є можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 , у вигляді застави в розмірі 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень скасувати, повернувши вказаний розмір застави заставодавцю ( ОСОБА_7 ).

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання потерпілому вважати повернутими законному володільцю, а інші речові докази повернути належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1