КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника власників майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 02 вересня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28, ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.382 КК України.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане майно та вказав, що клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стадії досудового розслідування не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя в ухвалі вказав, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року у даному кримінальному провадженні накладено арешт на майно, а саме на земельні ділянки, перелік яких вказано прокурором у цьому клопотанні, а ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 а саме, на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належать ПАТ «Обухівське» на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р., виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р., виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 р., виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський з позбавленням права ПАТ «Обухівське», Центрального орану виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування права на відчуження та розпорядження ними, а також перелік яких вказаний в ухвалі слідчого судді з позбавленням їх власників фізичних осіб та користувача ТОВ «Роза-Л» права на відчуження, розпорядження та користування ними.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному проваджені - прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу та постановить нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001223 від 02.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28. ч. 3 ст.365-2, ч. 3 ст. 382 КК України.
Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як зазначає прокурор, з метою збереження речових доказів, шляхом недопущення подальшого вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним розпорядженням земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення та їх відчуження з державної власність у приватну, необхідно накласти арешт на земельні ділянки, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, шляхом позбавлення ПАТ «Обухівське», Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування права на відчуження та розпорядження ними.

На думку прокурора, застосування саме таких форм обтяження на зазначенні земельні ділянки обумовлено тим, що вони перебували у державній власності та внаслідок злочинних дій службових осіб ГУ Держгеокадастру в Київській області, розробника землевпорядної документації, членів ініціативної групи ПАТ «Обухівське» та інших осіб з порушеннями вимог Конституції України та земельного законодавства вибули та продовжують вибувати з неї.
Крім того, застосування такого обмеження, як користування земельними ділянками зазначеними у пунктах 1-344 цього клопотання, обумовлене тим, що право власності громадян та право користування ТОВ «Роза-Л» набуте з порушенням вимог законодавства, а в разі неправомірного отримання особою земельної ділянки або отримання її з непередбачених законом підстав особа не набуває права власності на неї, тому подальше використання цими суб`єктами зазначених у клопотанні земельних ділянок незаконне.
Як вказує сторона обвинувачення, іншою підставою позбавлення права користування земельними ділянкам фізичних осіб та ТОВ «Роза-Л» є те, що набуття зазначеними у клопотанні громадянами права власності, а ТОВ «Роза-Л» - права користування цими землями, унеможливлює реалізацію прав іншого землекористувача - ПАТ «Обухівське», визначених статтею 95 ЗК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власників майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, прокуратурою Київської області здійснюється нагляд за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001223 від 02 вересня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч.ч.3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 382 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365- 2, ч. 3 ст. 382 КК України.
15 лютого 2019 року прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки, шляхом позбавлення їх власників та користувача - ТОВ «Роза-Л» () права на відчуження, розпорядження та користування ними, та на земельні ділянки, шляхом позбавлення ПАТ «Обухівське», Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування права на відчуження та розпорядження ними.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, представника власників майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. 170 КПК України та вказав, що прокурором не доведено, що майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, на підставі чого відсутні підстави для накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя в ухвалі вказав, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 а саме, на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належать ПАТ «Обухівське» на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р., виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р., виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 р., виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський з позбавленням права ПАТ «Обухівське», Центрального орану виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування права на відчуження та розпорядження ними, а також перелік яких вказаний в ухвалі слідчого судді з позбавленням їх власників фізичних осіб та користувача ТОВ «Роза-Л» права на відчуження, розпорядження та користування ними.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даномупровадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно не вбачається.
Долучена до клопотання прокурора постанова про визнання майна речовим доказом від 08 червня 2018 року (том 2 а.с.200-248) є формальною, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України. У ній не вказано, з яких мотивів прокурор виходив при вирішенніпитання про визнання земельних ділянок речовими доказами.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення для доведення будь якої з обов`язкових ознак кримінального провадження що розслідується, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422, 379 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року, якоювідмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 02 вересня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28, ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.382 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2585/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1