Справа № 579/151/17-к
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

"06" березня 2019 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду про звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст.84 КК України, керуючись вимогами ст.ст. 537-539 КПК України, оскільки є особою з інвалідністю по зору І групи, з посиланням на Додаток 12 Наказу МОЗ та МЮУ від 15.08.2014 року № 1348/5/572 Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі.

У судове засідання ОСОБА_4 з`явився, клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, клопотання підтримав.

Прокурор в судове засідання з`явився , проти клопотання заперечив та просить відмовити в його задоволенні.

Потерпілі проти клопотання заперечили.

Суд, заслухавши прокурора, ОСОБА_4 та його захисника, потерпілих, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено , що ОСОБА_4 вироком від 29 січня 2019 року Кролевецького районного суду Сумської області визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України і йому призначено покарання за :

ч. 1 ст. 172 КК України у виді двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. та звільнено від покарання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 , ч. 5 ст. 74 КК України,

ч. 1 ст. 175 КК України у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк два роки,

ч. 1 ст. 366 КК України у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк два роки, та звільнено від покарання відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 , ч. 5 ст. 74 КК України,

ч. 3 ст. 191 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ч. 1 ст. 175 , ч. 3 ст. 191 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання ОСОБА_4 у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк два роки.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосований. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Згідно ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З огляду на системний аналіз положень ст.ст. 537, 539 КПК України в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання звільнення від відбування покарання під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ст.9 КПК України має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок і засуджений відбуває покарання (ч.2 ст.539 КПК України).

В даному випадку на території Кролевецького району в межах територіальної юрисдикції Кролевецького районного суду вирок, за яким засуджений ОСОБА_4 , не виконується, засуджений не відбуває покарання, а тому суд не має повноважень щодо вирішення питання звільнення від відбування покарання.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 537 КПК України остання застосовується під час виконання вироків , тобто рішень суду, які набрали законної сили.

Вирок від 29 січня 2019 року Кролевецького районного суду Сумської області законної сили не набрав.

Посилання ОСОБА_4 як на підставу своїх вимог про звільнення від відбування покарання з посиланням на ст.ст. 537-539 КПК України, є безпідставним та необґрунтовано мотивами, які заслуговують на увагу суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання .

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1