МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/258/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, п. ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000134 за апеляційною скаргою прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, такого, що не має судимості в силу статті 89 Кримінального кодексу України (надалі КК України), розлученого, без постійного місця проживання,
- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 187 надалі КК України та виправдано за частиною 2 статті 15 і пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисник ОСОБА_10 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Прокурор, змінивши апеляційну скаргу, повідомивши про часткову відмову від вимог апеляційної скарги, просить змінити вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення останньому за частиною 1 статті 187 КК України покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Просить призначити ОСОБА_7 за частиною 1 статті 187 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 8 (вісім) днів.
ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15 і пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України, на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України, виправдано.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання з 26 жовтня 2016 року.
На підставі частини 5 статті 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), ухвалено зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2018 року.
Ухвалено стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення понесені на залучення експертів в розмірі 1650,75 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за частиною 1 статті 187 КК України та доведеності його вини, виправдання за частиною 2 статті 15 і пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України, вважає зазначений вирок суду в частині призначеного покарання за частиною 1 статті 187 КК України незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 8 (вісім) днів, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, адже, відповідно до статті 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно у роках, місяцях та годинах.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом визнано доведеним, що 25 жовтня 2016 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на розбій, а саме на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , почав вимагати у ОСОБА_11 гроші та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, шляхом нанесення кухонним ножем 1 удару в область грудей та 1 удару в область ніг ОСОБА_11 незаконно заволодів його грошовими коштами у сумі 1450 грн., завдавши при цьому останньому матеріальний збиток на вказану суму та спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді 2 рубців: на тильній поверхні верхньої третини правого передпліччя; на задньо-внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна, які стали наслідком заживлення якихось різаних чи колото-різаних ран, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У подальшому ОСОБА_7 розпорядився грошима ОСОБА_11 на власний розсуд.
Виправдовуючи ОСОБА_7 за частиною 2 статті 15 і пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України, на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 охоплювалися єдиним умислом саме на заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_11 , а не на позбавлення життя потерпілого. Обвинувачений утримався від подальших протиправних дій, намагався надати першу допомогу, а саме надав потерпілому рушника для того щоб перемотати руку з метою зупинити кров. ОСОБА_7 усвідомив свою вину та намагався запобігти тяжким наслідкам, що свідчить про відсутність умислу на вбивство.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримку зміненої апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав позицію прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи та кваліфікація за частиною 1 статті 187 КК України та виправдання ОСОБА_7 за частиною 2 статті 15 і пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України, апелянтом не оспорюються, внаслідок чого, відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно у роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

В порушення вказаної норми Закону, за відсутності зазначених підстав для обчислення строків покарання у днях, суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за частиною 1 статті 187 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць та 8 (вісім) днів.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосував закон, який не підлягав застосуванню, призначив, за відсутності на то підстав, передбачених статтею 73 КК України, покарання у тому числі обчислюючи у днях.

За такого, на підставі пункту 4 частини 1 статті 409, пункту 2 частини 1 статті 413 та пункту 4 частини 1 статті 408 КПК України, вирок суду першої інстанції підлягає зміні з пом`якшенням призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 змінити.
Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 187 КК України до 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: