Провадження № 1-кп/161/232/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001514 від 25 квітня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, розлученого, на утриманні перебуває малолітня дитина - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 15 квітня 2018 року, близько 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Домни Гордіюк в м.Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, повідомив потерпілому ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію щодо необхідності передачі йому мобільного телефону для здійснення дзвінка, заздалегідь не маючи наміру його повертати потерпілому, який будучи введеним ним в оману, передав останньому мобільний телефон марки "Nokia 6300" сріблястого кольору, вартістю 500 грн., в якому була наявна сім-карта мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_1 , яка не становить матеріальної цінності для потерпілого, після чого той заволодів мобільним телефоном, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 500 грн.

Крім того, він же, 15 квітня 2018 року, близько 21 год. 39 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: м. Луцьк, вул. Гордіюк, 49, використовуючи здобуті злочинним шляхом мобільний телефон марки "Nokia" моделі "6300", SIM-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером НОМЕР_1 , які належать потерпілому ОСОБА_6 , та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , за допомогою банківського автомату самообслуговування (автоматизованої системи), що належить АТ КБ "ПриватБанк", зняв готівку з вказаного банківського рахунку та повторно викрав грошові кошти у розмірі 2000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, 15 квітня 2018 року, близько 22 год. 20 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: м. Луцьк, вул. Гордіюк, 49, використовуючи здобуті злочинним шляхом мобільний телефон марки "Nokia" моделі "6300", SIM-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером НОМЕР_1 , які належать потерпілому ОСОБА_6 , та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , за допомогою банківського автомату самообслуговування (автоматизованої системи), що належить АТ КБ "ПриватБанк", зняв готівку з вказаного банківського рахунку та повторно викрав грошові кошти у розмірі 200 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, 16 квітня 2018 року, близько 01 год. 19 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: м. Луцьк, вул. Гордіюк, 49, використовуючи здобуті злочинним шляхом мобільний телефон марки "Nokia" моделі "6300", SIM-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером НОМЕР_1 , які належать потерпілому ОСОБА_6 , та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , за допомогою банківського автомату самообслуговування (автоматизованої системи), що належить АТ КБ "ПриватБанк", зняв готівку з вказаного банківського рахунку та повторно викрав грошові кошти у розмірі 180 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, 20 квітня 2018 року, близько 18 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: м. Луцьк, вул. Гордіюк, 49, використовуючи здобуті злочинним шляхом мобільний телефон марки "Nokia" моделі "6300", SIM-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером НОМЕР_1 , які належать потерпілому ОСОБА_6 , та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , за допомогою банківського автомату самообслуговування (автоматизованої системи), що належить АТ КБ "ПриватБанк", зняв готівку з вказаного банківського рахунку та повторно викрав грошові кошти у розмірі 500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

22 лютого 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілим, примирившись з ним, відшкодував завдану шкоду та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 призначається покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбуття визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст.75 КК України визначено звільнити його від відбування призначеного покарання із випробуванням.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Потерпілий, обвинувачений в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, захисник її підтримав, прокурор не заперечувала.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_6 , наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та повністю підтвердив обставини їх вчинення. У вчиненому щиро розкаювався, зазначаючи, що примирився із потерпілим, відшкодував завдані йому збитки та погодився на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинені ОСОБА_3 злочини, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення йому узгодженого покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки та на підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбуття призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування призначеного покарання із випробуванням.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 22 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001514 від 25 квітня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1