УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року

м. Київ
справа № 345/4069/17

провадження № 51-2226ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року.
встановив:
За вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за: ч. 1 ст. 310 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн; ч. 3 ст. 309 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави 20 відсотків від суми його заробітку. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави 20 відсотків від суми його заробітку.
Івано-Франківський апеляційний суд 04 квітня 2019 року, під час розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора в частині призначення ОСОБА_4 покарання, скасував вирок місцевого суду і постановив новий, яким призначив ОСОБА_4 покарання за: ч. 1 ст. 310 КК у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн; ч. 3 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного засудженомупокарання тяжкості вчиненого ним злочинів та його особі внаслідок суворості, просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами про невідповідність рішення апеляційного суду вимогам кримінального процесуального закону, не конкретизував, у чому саме полягають допущенні цим судом, такі порушення, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого щодо засудженого судового рішення, і були б підставою відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК для його скасування касаційним судом, з огляду на положення статей 370, 412-414, 420 цього Кодексу.

Крім того, засуджений в своїй скарзі не наводить обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного йому апеляційним судом покарання із тяжкістю вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даними про його особу в наслідок суворості, зважаючи на положення статей 413, 414 КПК та приписи статей 50, 65, 69 КК у їх взаємозв`язку.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3