Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 15.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника- адвоката ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 12 травня 2019 року.

Обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, за яким він підозрюється та покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, взявши до уваги, що ОСОБА_5 висунуту підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, немає офіційного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, а відтак є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду у зв`язку з невідворотністю можливості призначення йому покарання, може впливати на свідків, які ще не допитані по вказаному кримінальному провадженні, потерпілого.

У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого, 09 березня 2019 року приблизно о 21 год. 15 хв. ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі марки «Opel Vectra B» прибув в лісовий масив, що розташований поблизу с. Коник, Зарічненського району, Рівненської області, де зустрів ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . З метою подолання можливого опору потерпілих, ОСОБА_11 розпилив в їх бік вміст газового балончика із речовиною сльозогінної дії, а ОСОБА_15 застосував ніж, яким наніс ОСОБА_13 один удар в ногу. В подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , застосувавши фізичну силу заволоділи майном у великих розмірах, а саме барсеткою ОСОБА_13 , в якій містилися грошові кошти в сумі 9 910 доларів США, 4000 гривень та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Audi» моделі «Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сів в автомобіль «Opel Vectra B» і зник з місця події. При цьому ОСОБА_5 було здійснено постріли з невстановленої на даний час досудовим розслідуванням зброї для безперешкодного залишення місця вчинення злочину.

13.03.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2019 року скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вказує, що слідчий суддя при прийнятті рішення не керувався принципом верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а взяв до уваги ті обставини та припущення, які були вказані в клопотанні сторони обвинувачення. Зазначає, що в клопотанні та під час судового розгляду сторона обвинувачення навела тільки припущення щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, не підкріплюючи це жодним доказом.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, доводи прокурора щодо залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2019 року до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (кримінальне провадження №0000057).

Відповідальність за інкримінований ОСОБА_5 злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, передбачена ч. 4 ст. 187 КК України покаранням у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів належної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри повинна бути перевірена слідчим суддею, на розгляд якого надійшло клопотання. Для цього в судовому засіданні повинні бути досліджені докази, які, на думку слідчого і прокурора, встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 №4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та належної поведінки.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчим суддею вірно встановлено, що останній немає офіційного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, які ще не допитані по вказаному кримінальному провадженні, потерпілого; знищити чи приховати речові докази, а саме: грошові кошти, ніж, газовий балончик чи барсетку, місце перебування яких на даний час не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.376, 177, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3