№ 1-кс/243/2678/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2018 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 заявника ОСОБА_5 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 01 листопада про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0002055 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_5 зі скаргою на постанову слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 01 листопада про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0002055 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Доводи своєї скарги заявник обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0002055 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. Вона звернулася до слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області із клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. Проте, слідчий безпідставно їй відмовив про що виніс постанову. Не погодившись з зазначеною постановою, ОСОБА_5 звернулася зі скаргою, в якої просить зазначену постанову скасувати.

В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні скарги.

Прокурор Слов`янської місцевої прокуратури у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на її безпідставність.

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши прокурора, слідчого та заявницю, дослідивши матеріали судової справи слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з положеннями п.5 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з наявних матеріалів, в провадженні Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0002055 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.
01.11.2018 року слідчим Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову визнанні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002055 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.
Як убачається із матеріалів справи, клопотання скаржника ОСОБА_5 розглянуто і за результатами розгляду вказаного клопотання слідчим винесено вмотивовану постанову.
Відповідно до ст. 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події,включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини ... або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі "Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України").

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілою від 01.11.2018 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 не було завдано шкоди.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що скаргу в цій частині необхідно задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

У свою чергу, у задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілою, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити, оскільки саме правильність застосування слідчим або прокурором норми ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 01 листопада про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0002055 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 01.11.2018 року у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0002055 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України скасувати.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1