Дата документу Справа № 322/39/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 322/39/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/126/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Оріхівська виправна колонія № 88».

розглянула 7 лютого 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янівка Новомиколаївського району Запорізької області, який мешкає по АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185 КК Україниза наступних обставин.

Так, 29 жовтня 2018 року, близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії ніким не помічені, відчинив зачинені на гачок двері та проник до господарської будівлі, з якої таємно викрав півня сірого окрасу, вагою 2,48 кг., курку сірого окрасу, вагою 2,44 кг. та курку коричневого окрасу, вагою 1,53 кг., за ціною 60 гривень за 1 кг. живої ваги, на загальну суму 387 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Після цього, 06 листопада 2018 року, близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі двоповерхового гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії ніким не помічені, шляхом вільного доступу, з підлоги коридору біля вхідних дверей кімнати № 4, де проживає ОСОБА_10 , таємно викрав чоловічі кросівки ТМ "Puma", 44 розміру, які належать ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2800 гривень.
Після цього, 16 листопада 2018 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі двоповерхового гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії ніким не помічені, шляхом вільного доступу, з підлоги коридору біля вхідних дверей до кімнати № 4, де проживає ОСОБА_10 , таємно викрав належні останньому чоловічі утеплені калоші, 40 розміру, вартістю 149 гривень 99 копійок, 5 півлітрових банок домашнього малинового варення, вартістю по 55 гривень за одну банку, та 5 літрових банок домашнього полуничного варення, вартістю по 120 гривень за банку, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1024 гривні 99 копійок.
Після цього, 05 грудня 2018 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у під`їзді двоповерхового багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, викотивши із сходинкової площадки вказаного під`їзду, таємно викрав залишений без нагляду чоловічий велосипед "Україна", білого кольору, який належить ОСОБА_11 , в результаті чого заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.
Вказані злочини зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000357 за ознаками ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
12, 22, 27 та 28 грудня 2018 року ОСОБА_7 у відповідності до ст. 278 КПК України, було повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.В клопотанні вказує, що останній раніше неодноразово судимий, підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, постійного місця роботи та доходу не має, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони з 20-00 год. до 07-00 год. залишати своє житло по АДРЕСА_1 строком до 11 лютого 2019 р. включно, та покладаючи обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим надано достатньо доказів які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень саме ОСОБА_7 , та з огляду на надані відомості, обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, частково погоджується лише з існуванням одного ризику можливого вчинення нового кримінального правопорушення, існування ж інших ризиків, на які вказував прокурор, носять суто формальний, імовірний характер, і не підтверджуються матеріалами провадження.
В апеляційній скарзі прокурор, вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_12 під вартою містило посилання на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. До вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_7 був неодноразово засудженим за вчинення тяжких злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Підозрюваний ніде не працюючи та не маючи законних шляхів заробітку, перебуваючи на свободі буде шукати будь-яку можливість збагатитися протизаконним шляхом, та вчинить ще ряд умисних тяжких злочинів. Факт неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, свідчить про те, що ці злочини стали засобом існування підозрюваного, єдиним джерелом його доходу. Крім того, у провадженні СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває 3 кримінальні провадження щодо злочинів, скоєних 10.01.2019, де ОСОБА_12 також повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України. Таким чином, просить ухвалу слідчого судді скасувати та, постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, заслухавши пояснення підозрюваного, який ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з вимогами ст.ст. 110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст. 94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Органом досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні декількох епізодів злочинної діяльності, кваліфікованих за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК.
Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, 12, 22, 27 та 28 грудня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
Мотивуючи свої висновки щодо застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що прокурором не доведено, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками слідчого судді щодо застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Так, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя належним чином не врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК, а саме наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Наведені ризики є підтвердженими, з огляду на відомості щодо особистості підозрюваного та беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими пред`явлено підозру.
Крім того, колегії суддів звертає увагу на дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 як те, що він раніше 9 разів судимий за вчинення аналогічних злочинів, ухвалою суду від 29.12.2018 року скасовано його звільнення від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком та направлено в місця позбавлення волі, також наявність чотирьох обвинувальних акти відносно ОСОБА_7 , які скеровані до суду за вчинення злочинів, передбачених за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. Підозрюваний неодружений, не працює, що засвідчує відсутність постійного джерела доходів та відсутність стійких соціальних зв`язків.
З урахуванням сукупності наведених обставин, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до неправильного висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, зокрема домашній арешт зможе гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Висновок слідчого судді спростовується дослідженими матеріалами, доданими до клопотання, а саме судимостями обвинуваченого, наявністю декількох кримінальних проваджень стосовно останнього, наявністю відомостей щодо невиконання ОСОБА_7 покладених на нього попереднім вироком суду обов`язків за ст. 76 КК України.
Отже, застосований слідчим суддею у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не є ефективними превентивним заходом.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ч. 5 ст. 182 цього ж Кодексу, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, визначення суми застави, яку повинна внести особа, виходячи лише з припущень, не відповідає статті 5 п. 3 Європейської Конвенції. Застава, передбачена в цій статті, призначена забезпечити виключно належну процесуальну поведінку особи. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, тобто, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені вище обставини та дані про особу підозрюваного, з урахуванням численних притягнень підозрюваного до кримінальної відповідальності та високий ступінь вірогідності вчинення іншого кримінального правопорушення, слід встановити розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у виді 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень з покладанням на нього відповідних обов`язків.

При визначенні ОСОБА_7 розміру застави, суд виходить з вимог п. 2 ч.5 ст.182 КПК, і вважає, що саме такий розмір застави здатний забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків.
З огляду на вище викладене колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, що відповідатиме положенням ч.3 ст. 407 КПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з 7 лютого 2019 року по 11 лютого 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, яка може бути сплачена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити по 11 лютого 2019 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3