Справа № 592/5119/19
Провадження № 1-кс/592/2707/19
УХВАЛА

05 квітня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В :

02.04.2019 року адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність, в якій вона зазначила про те, що в період часу з 17 години 40 хвилин 28.03.2019 року до 05 години 35 хвилин 29.03.2019 року прокурорами Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і співробітниками інших правоохоронних органів в протизаконний спосіб, без ухвали суду, поза межами робочого часу підприємства, був проведений обшук в офісному приміщенні вказаного підприємства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та в складських приміщеннях підприємства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вони вилучили велику кількість правовстановлюючих, бухгалтерських та інших документів, що стосуються господарської діяльності підприємства, в тому числі, вилучили грошові кошти в сумі 1787 грн. з каси підприємства та здійснили опечатування складських приміщень, в яких зберігаються зернові культури, які, в тому числі, використовуються з метою годівлі худоби, яка утримується підприємством та є виробничим комплексом підприємства. Вважаючи такі дії співробітників Сумської місцевої прокуратури протиправними та незаконними, директор підприємства 30.03.2019 року звернувся до начальника Сумського ВП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення вказаними співробітниками прокуратури, що можуть бути кваліфіковані, як вчинення злочину, передбаченого ст. ст. 206, 364, 365 КК України, що підтверджується копією заяви, копією протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, копією пояснень. Як стало відомо підприємству з інформації в соціальних мережах Інтернет, що підтверджується копією роздруківки, в провадженні Сумської місцевої прокуратури, а можливо іншого правоохоронного органу, знаходиться кримінальне провадження, про що 20.03.2019 року були внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 368 КК України, але у вказаний час органом досудового розслідування не повідомлялось про такі обставини та жодній особі не повідомлялось про підозру, жодна особа не була затримана, жодна особа не була допитана в жодному статусі, оскільки взагалі відсутня подія кримінального правопорушення, оскільки ні працівники підприємства, а ні тим більше його службові, посадові особи не вчинювали дій, які можуть бути кваліфіковані за вказаною нормою КК України, а тому жодних підстав, визначених ч. 3 ст. 233 КПК України для проведення обшуку до постановления ухвали слідчого судді не існувало, оскільки, чоловік, який намагався придбати у підприємства зернові культури, викинув імітаційні грошові кошти зі своєї сумки на стіл касира підприємства в присутності співробітників правоохоронного органу та втік з кабінету. Але, невідомо з якою метою було вилучено документи та майно підприємства, що призвело до паралічу роботи підприємства, тобто підприємство втратило можливість здійснювати законну господарську діяльність, в тому числі, до того, що були опечатані складські приміщення підприємства, де зберігаються зернові культури та використовуються для годівлі худоби, яка утримується виробничим комплексом, що унеможливлює годування худоби вже протягом чотирьох діб. Такі дії прокурорів є незаконними та є застосуванням психічного чи фізичного насильства відносно підприємства, що є неприпустимим та охороняється законом і в діях прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть вбачатись ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, як протидія законній господарській діяльності, вчинена службовою особою з використанням службового становища в складі організованої групи, що спричинила тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди в особливо великих розмірах та за ч. 3 ст. 364 КК України, як зловживання владою або службовим становищем, що вчинено працівником правоохоронного органу, що спричинило тяжкі наслідки та за ч. 3 ст. 365 КК України, як перевищення влади або службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, оскільки, були вчинені дії, на проведення яких необхідно отримання спеціального дозволу ухвали слідчого судді. Зазначені факти можуть підтвердити свідки працівники підприємства, які були присутні під час проведення незаконних дій прокурорами Сумської місцевої прокуратури. 01.04.2019 року нею було направлено на адресу начальника Сумського ВП ГУНП в Сумській області адвокатський запит з проханням повідомити про наслідки прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується копією адвокатського запиту та в телефонному режимі, зателефонувавши до чергової частини Сумського ВП ГУНП в Сумській області їй стало відомо про те, що рішення за заявою щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань прийнято, а заяву підприємства було спрямовано для вирішення до дільничного інспектора, що є бездіяльністю, яка відповідно до вимог ст. 303 КПК України може бути оскаржена до слідчого судді. Законом України Про Національну поліцію , а саме: ст. ст. 6,7 встановлено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Ст. 8 встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Ч. 3 вказаної норми КПК України встановлено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 303, 214 КПК України; ст. ст. 6, 7, 8 Закону України Про Національну поліцію , вона просила: 1. Визнати бездіяльність начальника Сумського П ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення та зобов`язати начальника Сумського ВП ГУНП в Сумській області або іншу уповноважену службову особу Сумського ВП ГУНП в Сумській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Державного підприємства Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України від 30.03.2019 року за попередньою кваліфікацією вчинених злочинів, передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України, та розпочати досудове розслідування. 2. Визнати Державне підприємство Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України потерпілим і видати копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятку про права та обов`язки потерпілого (вхідний № 18859/19 від 02.04.2019 року) (а. с. 1 3) .

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просила її задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник Сумського ВП ГУНП в Сумській області в судове засідання не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 306 КПК України (а. с. 26, 28) .

Розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність, вислухавши її пояснення, дослідивши документи та копії документів, доданих до скарги, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, прихожу до наступного висновку.

Судовим розглядом було встановлено, що 30.03.2019 року директор Державного підприємства Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України ОСОБА_7 звернувся до Сумського ВП ГУНП в Сумській області із заявою в порядку ст. 214 КПК України.

Ст. 214 КПК України, Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, Інструкція про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події передбачають невідкладне внесення відомостей про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що в ній наявні достатні відомості про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, законодавець визначив вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, серед яких відсутня ухвала про визнання бездіяльності.

Крім того, КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги положення абз. абз. 1 3, 9 п. 4 Оскарження рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року (опублікування в періодиці: Закон і Бізнес, 2017, 03, № 12, Закон і Бізнес, 2017, 04, № 13) , із змісту яких вбачається, що зазначений вид скарги, яка підлягає розгляду під час досудового розслідування, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України. Ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов. Таким чином, неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. По-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.

Отже, оскільки слідчий судді не уповноважений, не наділений правом визнавати будь-яку особу потерпілим, на відміну від слідчого, прокурора та суду, оскільки адвокат ОСОБА_3 не надала слідчому судді копію постанови про відмову у визнанні Державного підприємства Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України потерпілим, що не дає змоги слідчому судді перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, відтак прихожу до висновку про те, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність в частині визнання Державного підприємства Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України потерпілим і видачі копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятки про права та обов`язки потерпілого слід відмовити.

Таким чином, прихожу до висновку про те, що скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 220, 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність задовольнити частково.

Зобов`язати службових осіб Сумського ВП ГУНП в Сумській області, уповноважених на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою директора Державного підприємства Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України ОСОБА_7 від 30.03.2019 року про вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України, та розпочати досудове розслідування.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1