Справа № 387/874/18
Провадження № 1-кп/396/229/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українеця, громадянина України, уродженця с. В`язівок Городищенського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта повна загальна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимого:
- 17.08.1993 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст. 17 ч.З ст.140 ст. 17 ст. 42, ст 44 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі звільнений 23.09.1994 з Прилуцької виправної колонії на підставі ст. 2 Указу Президента України про амністію від 18.08.1994 , не відбутий строк 1 місяць 23 дні;
- 07.02.1995 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.140 ч.2 ст. 140. ч.І ст. 222 ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 01.04.1999 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі звільнений 30.09.2000 по відбуттю строку покарання;
- 23.01.2001 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.З ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі звільнений 11.12.2001 по відбуттю строку покарання; 22.09.2004 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ст. 395, 70 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.10.2006 року за постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда 04.10.2006 умовно достроково, не відбутий строк покарання 11 місяців 15 днів.
- 10.01.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 ч.1 ст. 309. 70,71 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі.
- 10.12.2010 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст.186 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.06.2015 року за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05.06.2015 року умовно достроково з не відбутим терміном покарання 3 місяці 15 днів; судимість в законному порядку не знята та не погашена;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки) вчинених повторно, поєднаних з проникненням у інше сховище.
Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що в ніч з 25 на 26.01.2018 року, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на території ринкової площі м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, де в нього виник умисел на незаконне заволодіння чужого майна.
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4609,00 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.01.2018 року близько 23 години більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання розташованого по АДРЕСА_1 , де в нього виник умисел на незаконне заволодіння чужого майна.
Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 29.01.2018 року близько 23 години більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, прибув до складського приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зняття вхідних дверей з металевих петель (завісів), таємно проник до складського приміщення, яке знаходиться у користуванні потерпілого ОСОБА_6 звідки таємно викрав та обернув на свою користь зарядний пристрій марки «Puls МАХ-30», вартість якого становить 960.00 гривень.
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 960,00 гривень
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_3 12.02.2018 року близько 15 години більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, прибув до приміщення пекарні, яка знаходиться на території ТДВ «Простор», розташованої за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває на праві власності у ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, за допомогою металевого прута демонтував два металевих каналізаційних люка, які таємно викрав та обернув на свою користь, вартість якого за одну одиницю становить 500,00 гривень.
Таким чином завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1000,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, а саме щодо фактичних обставин скоєного та розміру завданої шкоди, визнав повністю, підтвердив час та місце вчинення кримінальних правопорушень, не заперечуючи, що вчинив злочини з метою матеріального збагачення, пояснивши обставини вчинення злочинів, що 26.01.2018 року, шляхом розбиття віконного скла, таємно проник до складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав електродрель, кутову шліфувальну машину та зварювальний апарат. Крім того через два дні шляхом зняття вхідних дверей з металевих петель (завісів), таємно проник до складського приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 звідки таємно викрав зарядний пристрій. Крім того 12.02.2018 року на території ТДВ «Простор», розташованої за адресою вул. Гагаріна, 56 м. Помічна, Добровеличківського району за допомогою металевого прута демонтував два металевих каналізаційних люка, які зздав на пункт прийому металобрухту. Суми завданої шкоди не оспорює. Вказав, що щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати та дати шанс на виправлення.
Потерпілий ОСОБА_6 , та представник потерпілого ОСОБА_7 належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв про неможливість явки не надходило. Поштові повідомлення, які були направлені потерпілим повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Цивільні позови не заявлялися, що свідчить про відсутність інтересу в потерпілих до розгляду справи.
Враховуючи викладене, суд ухвалив за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_7 .
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 , та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, зокрема, на підтвердження вини обвинуваченого та сум завданої шкоди:
- висновком експерта № 38 від 14.03.2018 року, згідно якого ринкова вартість зарядного пристрою марки «Puls МАХ-30», становить - 960.00 гривень.
- висновком експерта № 30 від 15.02.2018 року, згідно якого ринкова вартість каналізаційного люка - становить 500,00 гривень.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше сховище по епізодам в потерпілого ОСОБА_6 та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно по епізоду у потерпілої ТДВ "Простор".
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та тяжкими злочинами, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочинів, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неоноразово судимий, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, проте на шлях виправлення суд вважає не став, а навпаки став на стійкий шлях незаконного заволодіння чужим майном, що представляє велику суспільну небезпеку, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочинів, часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України - суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, що підтверджується відповідною характеристикою за місцем проживання, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працюючий, фізично здоровий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимого: 17.08.1993 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст. 17 ч.З ст.140 ст. 17 ст. 42, ст 44 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі звільнений 23.09.1994 з Прилуцької виправної колонії на підставі ст. 2 Указу Президента України про амністію від 18.08.1994 , не відбутий строк 1 місяць 23 дні; 07.02.1995 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.140 ч.2 ст. 140. ч.І ст. 222 ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 01.04.1999 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі звільнений 30.09.2000 по відбуттю строку покарання; 23.01.2001 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.З ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі звільнений 11.12.2001 по відбуттю строку покарання; 22.09.2004 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ст. 395, 70 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.10.2006 року за постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда 04.10.2006 умовно достроково, не відбутий строк покарання 11 місяців 15 днів; 10.01.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 ч.І ст. 309. 70,71 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі; 10.12.2010 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст.186 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.06.2015 року за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05.06.2015 року умовно достроково з не відбутим терміном покарання 3 місяці 15 днів; судимість в законному порядку не знята та не погашена.
Згідно досудової доповіді та висновку Добровеличківського районного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області, встановлено, що результати оцінки обвинуваченого ОСОБА_3 , показали високий ризик вчинення нового злочину у будь-який момент та високий рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Крім того беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі на певний строк або обмеження волі становить високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку із здійсненням інтенсивного нагляду та застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України, у межах санкцій даних статей у виді позбавлення волі, так як більш м`які види покарання передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України у виді арешту та обмеження волі за недоцільне застосовувати до особи, яка раніше судима до позбавлення волі, та які на думку суду не будуть сприяти перевихованню особи обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Пленум Верховного суду України у п. 21 Постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання»"(з наступними змінами) роз`яснив, що при вирішенні питання про те, який із передбаченихст.70 КК принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинання менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен врахувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані та з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості вчинених злочинів та висновків суду, суд не вбачає, так як прийшов до твердого переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує, згідно ст.100 КПК України.
Речові докази:
- коробка від зарядного пристрою марки «Puls МАХ-30», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження, відносно ОСОБА_3 , - тримання під вартою, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Захід забезпечення кримінального провадження, обраний ОСОБА_3 , - у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, - залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 28.09.2018 року.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1