Справа № 642/170/16-к
Провадження № 1кп/642/36/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Харків

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

залученої в якості потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобідка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за таких обставин.

25.08.2015 року близько 7.00 годин, знаходився за місцем проживання ОСОБА_10 , в домоволодінні АДРЕСА_2 та перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Близько 07 години 20 хвилин, того ж дня, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відбулася сварка. В ході сварки ОСОБА_9 , знаходячись в кімнаті літньої кухні, почав висловлюватись в бік ОСОБА_10 нецензурними словами та звинувачувати її в тому, що остання не розрахувалась за виконану ним роботу по господарству.

В цей час у ОСОБА_9 виник прямий умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, схопив з-під столу вказаної кімнати мотузку, зав`язав петлю, та тримаючи її в руках, накинув на шию ОСОБА_10 , затягнув та почав здавлювати її в такому положенні до поки остання не втратила свідомість та впала на підлогу.

В подальшому, ОСОБА_9 , переконавшись в тому, що ОСОБА_10 не дихає та мертва, з метою приховати вчинений ним злочин, перетягнув труп останньої до сусідньої кімнати літньої кухні, відкрив ляду погребу та скинув труп до середини. Після чого, ОСОБА_9 закрив ляду погребу, поставив поверх неї два мішки, заповнені картоплею та разом з мотузкою покинув місце вчинення злочину.

В результаті протиправних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 72-Ва т/15 від 22.10.2015 року, спричинені тілесні ушкодження:

- на шиї, в середньому її відділі, у вигляді горизонтально розташованої, маючої вид «подвійної» замкнутої прижиттєвої странгуляційної борозни;

- симетричні косо-поперечні переломи (по типу згинальних) верхніх рогів щитовидного хряща, з крововиливом в оточуючі м`які тканини;

- крововиливи в стінку лівої сонної артерії на рівні біфуркації, а також комплекс загально - асфіктичних ознак у вигляді рясних зливних трупних плям, ціанозу обличчя, розширення зіниць, смушкових і пилоподібних крововиливів та тлі повнокровних судин в з`єднувальні оболонки очей, різкого венозного повнокров`я внутрішніх органів, рідкого стану крові, плям «Тардьє» на серці та легенях;

- переповнення правої половини серця кров`ю на фоні нерівномірного кровонаповнення міокард, недокрів`я селезінки на тлі загального повнокров`я внутрішніх органів.

Вказана травма шиї утворилась незадовго до настання смерті, в результаті здавлювання шиї петлею руками сторонньої особи; за ступенем тяжкості тяжка асфіксія, що супроводжувалась переломом верхніх рогів щитовидного хряща, яка спричинила смерть ОСОБА_10 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Поряд з цим на тілі ОСОБА_10 встановлені інші ушкодження, а саме:

- згинальний і розгинальний (прямі і непрямі) переломи правих ребер по двох анатомічних лініях, без пошкодження плеври, незначними крововиливами в зоні деяких з них;

- осколкове роздроблення суглобової капсули лівого ліктьового суглоба, садна на обличчі і кінцівках, синець на верхній губі;

- травматичний набряк в потиличній області праворуч, з крововиливами в підлеглі м`які тканини.

Зазначені ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, або в процесі вмирання, в результаті ударного впливу тупих предметів, або від ударів об такі, індивідуальні особливості яких, в пошкодженнях не відобразились. За ступенем тяжкості, переломи ребер і осколкове роздроблення суглобової сумки ліктьового суглоба, мають ознаки середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 72-Ва т/15 від 22.10.2015 р., причиною смерті ОСОБА_10 являється здавлювання петлею, що супроводжувалося переламом верхніх рогів щитовидного хряща, що зрештою спричинило розвиток загальної асфіксії.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ при експертизі трупу в морзі, смерть ОСОБА_10 наступила не менше як за добу до моменту його експертизи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину, в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, не визнав та пояснив, що дійсно знав ОСОБА_10 , з якою його познайомила ОСОБА_11 . Періодично виконував, на прохання ОСОБА_10 , господарчі роботи, оскільки вона жила одна, була людиною похилого віку та потребувала сторонньої допомоги. Ремонтував огорожу, виконував городні роботи.

ОСОБА_10 зателефонувала йому спочатку 16 серпня, потім 18 серпня, щоб останній допоміг їй викопати картоплю. Він допомагав викопувати картоплю, та складати її у погреб, деяку ставив біля погребу, адже вона хотіла частково передати картоплю своїй сестрі до Харкова. Дрібну картоплю вона віддала йому в якості подяки за допомогу. Щоб ще хтось допомагав ОСОБА_10 він не знав.

Зазвичай, ОСОБА_10 віддячувала за допомогу або грошима, або їжею. При цьому, вона не впускала його у будинок, в кімнати, заводила лише на кухню, де могла погодувати його.

Одного разу ОСОБА_10 зателефонувала на його особистий номер, коли він пас худобу, із проханням повернути їй велосипед, лише 21 серпня вранці він відвіз велосипед, віддав їй його. Коли він йшов віддавати велосипед він зустрів ОСОБА_12 , який запропонував йому випити за його кошти. На той момент він не знав, що ОСОБА_13 є племінник ОСОБА_14 . Того ж дня, він трохи побалакав із ОСОБА_10 , хвилин 15, без скандалів та жодних суперечок.

Вказує, що 22 серпня був на кладовищі, а в неділю, понеділок і вівторок (23, 24, 25 серпня 2015) на ставку разом із ОСОБА_15 копав ямки під стовпи для розташування будиночків для рибаків.

Приблизно з 06:30-06:40 до обіду він перебував на об`єкті, по будівництву, разом із ОСОБА_15 , за весь час роботи (до обіду) він нікуди не відходив. Його робота полягала у тому, що він повинен був викопати ямки. Того дня викопав всього 6 ям. За його словами, він випив разом із ОСОБА_15 100 грам горілки після того, як прийшов на роботу.

Факт того, що він перебував 25 серпня на ставку, за його словами, могли б підтвердити ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (прізвище ОСОБА_9 не було відомо), ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (прізвище ОСОБА_9 не було відомо).

ОСОБА_20 і ОСОБА_17 , за словами ОСОБА_9 , працюють в охороні.

Роботу на ставку ОСОБА_21 запропонував ОСОБА_22 , який за роботу розраховувався або рибою, або грошима

Після обіду він повертався додому. Вдома він віддав дружині 50 грн., а вона йому сказала, що його чекають працівники поліції, які згодом його затримали. Підстави та причини його затримання стали відомі лише у відділі поліції.

За твердженням ОСОБА_9 , 25 серпня його не було за адресою домоволодіння ОСОБА_23 .

Щодо подій 25 серпня ОСОБА_9 повідомив, що він прокинувся рано вранці, погодував корів, прибрався у сараї, приніс води, а потім йому зателефонував ОСОБА_15 і запитав, чи збирається ОСОБА_9 йти на ставок закінчити роботу, сказав підходити до нього. ОСОБА_15 проживає неподалік від ОСОБА_9 , приблизно у 150 метрах від нього. Від будинку ОСОБА_9 до ставка йти приблизно 10-15 хвилин, за його словами, а до дому ОСОБА_23 приблизно 1-1,5 години. Коли він був на велосипеді, він також йшов до ОСОБА_23 пішки, оскільки велосипед був у неробочому стані та його можна було використовувати лише для перевезень. Однак, якщо їхати на велосипеді, то, за його словами, до ОСОБА_23 можна доїхати за 35 хвилин.

Останнього разу він бачив ОСОБА_10 21 серпня 2015 року, коли на її прохання повернув велосипед, який брав для того, щоб потрапити додому. Він мешкає у селі Червоний Прапор, яке знаходиться на відстані 7 кілометрів від селища, де мешкала померла. Вони домовились, що вона зателефонує йому, якщо їй ще щось знадобиться. ОСОБА_9 повідомив, що до моменту затримання 25.08.2015 року ОСОБА_10 не телефонувала та він її більше не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , пояснив, що з 23 по 25 серпня 2015 року ходив з ОСОБА_9 о 7.00 ранку на ставок працювати. 25.08.2015 р. він зателефонував ОСОБА_9 та спитав, чи йде він закінчувати розпочату роботу на ставку. Вони зустрілися о 7.00 ранку, випили по 50 г горілки та пішли на ставок працювати. ОСОБА_9 працював на ставку, а після того, як закінчив роботу, пішов додому.

ОСОБА_9 працював протягом трьох днів, до моменту, поки його не затримала поліція.

ОСОБА_18 зазначив, що розрахунки із ними за роботу проводились рибою.

За словами ОСОБА_18 , його дім знаходився неподалік від будинку ОСОБА_9 , приблизно у 7 хвилинах, а до ставка необхідно було йти приблизно 12 хвилин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , який працює охоронцем на ставку біля селища Червоний Прапор, повідомив, що ОСОБА_9 дійсно працював у зазначені дати на ставку, а саме копав ямки під стовпи. І за обсягом виконаної роботи, якщо б відлучався, не встиг би її виконати. За три дні він викопав 12 ям.

У нього були нормальні стосунки із ОСОБА_9 .. Останній працював на ставку. Про наявність роботи ОСОБА_20 повідомляв ОСОБА_9 шляхом телефонних дзвінків .

За словами ОСОБА_20 , ОСОБА_9 брав участь у зведені бесідок на ставку, що відбувалось приблизно у липні-серпні.

Йому раніше нічого не було відомо про те, що ОСОБА_9 допомагав кому - не будь.

За роботу він давав ОСОБА_9 рибу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомила, що ОСОБА_9 є її чоловіком. Мають господарство. Вона також підтвердила, що ОСОБА_9 з 23 по 25 серпня 2015 року працював на ставку. Після роботи працював вдома, годував худобу.

За словами ОСОБА_24 , вона знала, що її чоловік допомагав ОСОБА_23 , за що вона розраховувалась або грошима, або картоплею. Між ними були добрі взаємовідносини.

Зазначає, що того дня, коли за її чоловіком приїхала поліція, він повернувся зі ставка приблизно о 12 годині, після чого вирішив відпочити, однак приїхала поліція, яка шукала її чоловіка, а коли затримала, його повезли до відділку.

Її чоловік був на ставку разом із ОСОБА_15 .

До ставку за словами ОСОБА_24 , йти недалеко, однак скільки часу та, яка відстань їй точно невідомо, адже вона туди не ходить.

Стверджує, що через декілька годин після затримання приїхали співробітники поліції, які зайшли до будинку та розпочали збирати усі речі, документи, а потім пішли за сусідами, які потім були понятими. Однак вона не розуміла, що відбувається, і не знала, на якій підставі затримали її чоловіка, та забирали речі. Згодом її сусідка сказала, що вбили жінку, якій допомагав ОСОБА_9 , через те його, можливо і затримали.

З приводу його рани на руці повідомила, що пошкодження відбулось під час ОСОБА_25 , 19 серпня. За її словами, вони не лаялися, що вона сказала йому відпочити, а не гнати корів, а коли вона зайшла до кімнати, у нього з руки вже стікала кров. Вона злякалась підходити через панічну боязнь крові.

У її чоловіка є велосипед, на якому він їздить, у робочому стані. За її словами, 25 серпня її чоловік не був у ОСОБА_23 та завжди ходив із мобільним телефоном.

Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_26 , підтвердила ці ж обставини та повідомила, що ОСОБА_9 поранив ліву руку напередодні цих подій, не має жодних вад, має добрий і спокійний характер, не може зазначити, що він здатний на вбивство. Вона повідомила, що з нею він завжди гарно поводився, завжди допомагав їй по дому. З приводу рани вона нічого не може повідомити, оскільки в момент пошкодження вона грала з дітьми.

ОСОБА_26 не було відомо, у зв`язку із чим ОСОБА_9 затримала поліція.

Про те, що ОСОБА_9 працює на ставку ОСОБА_26 було відомо зі слів її матері.

ОСОБА_26 було також відомо, що він їздить до бабусь, допомагає їм, а вони за це платять йому гроші, однак особисто вона їх не знала, не знала конкретно у кого працював її батько.

За її словами, 25 серпня батько повернувся з роботи приблизно о 12 годині, після чого ліг спати, а вже потім приїхала поліція. За словами ОСОБА_26 , він не вживає часто алкоголю.

ОСОБА_26 повідомила, що у ОСОБА_9 є велосипед, однак він був у неробочому стані. Їй не було відомо, чи був її батько з велосипедом 25 серпня, чи ні. Вона також зазначила, що її батько завжди ходить зі своїм мобільним телефоном.

У ОСОБА_26 1 група крові, позитивний резус-фактор.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що 25 серпня його не було вдома, у зв`язку із чим він не може пояснити нічого про події. Він стверджує, що між ним та його батьком були нормальні відносини, однак часто вони не спілкувалися, не телефонували один одному, у нього, навіть, не має номеру телефону його батька.

З приводу травми на руці нічого повідомити не міг. За його впевненням, батько не міг вбити людину.

25 серпня, коли він йшов на роботу, зазначив, що в той час його батько був вдома і дивився телевізор.За його словами у батька був велосипед у неробочому стані.З приводу роботи батька знає, що той працював на ставку, про допомогу якійсь бабусі не знав.

Допитаний свідок ОСОБА_27 пояснив, що в день затримання ОСОБА_9 він бачився з останнім, коли він йшов пішки зі ставку додому в обід. При зустрічі батько був тверезий. Йому було відомо, що обвинувачений підробляв у бабусь. За його показаннями, батько носив із собою телефон. Нічого не було відомо про пошкодження руки батька.

Допитаний свідок ОСОБА_28 пояснив, що ОСОБА_9 завжди відповідально ставився до його завдань, завжди їх виконував, своєчасно та у повному обсязі. 25 серпня він так само доручив ОСОБА_9 завдання, з яким останній впорався до обіду. Запевняє, що того дня ОСОБА_9 нікуди не відлучався з місця роботи, не уходив зі ставку. За його словами, якщо б ОСОБА_9 кудись би поїхав зі ставку, всі робітники побачили б це. Тим більше, якщо б ОСОБА_9 кудись відлучався, він би не встиг виконати весь обсяг робіт.

Пояснення вказаних свідків не підтверджують вчинення ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 , повідомила, що викликала міліцію 25.08.2015 р., скориставшись телефоном ОСОБА_30 . У своєму зверненні до поліції вона повідомила, що сусідку ОСОБА_10 ніхто не бачив уже три дні. Також, свідок зауважила, що сестра померлої на похованні виказала невдоволення в її бік з приводу того, що вона викликала поліцію, та сказала, що це їх сімейна справа, самі б розібралися.

З приводу подій свідок ОСОБА_29 повідомила, що сусідка повідомила ОСОБА_29 , що Ліди не має вже троє діб, що її, нібито, шукають, однак пошуки - безрезультатні. Потім ОСОБА_29 вирішила допомогти своїй сусідці і запропонувала їй зателефонувати до поліції та повідомити про зникнення. Однак із працівником поліції розмовляла ОСОБА_29 , оскільки її сусідка ОСОБА_31 злякалась. Все, що було повідомлено ОСОБА_29 працівнику поліції стало відомо їй зі слів сусідки. За твердженням ОСОБА_29 , вона особисто не знала Лідію, жодного разу не бачила її.

Коли приїхали працівники поліції за викликом ОСОБА_29 , остання з ними не спілкувалась. Однак потім до неї зайшов дільничний ОСОБА_32 з іншим чоловіком, які запитали, звідки вона знає про ці події. ОСОБА_29 розповіла про її сусідку ОСОБА_33 , від якої вона, власне і дізналась про зникнення ОСОБА_34 . Однак на той момент ОСОБА_29 не знала, що ОСОБА_34 вже не було в живих.

За словами ОСОБА_29 , ці події відбувались наприкінці літа.

Допитана у судовому засіданні Свідок ОСОБА_35 , повідомила, що є сусідкою померлої. 21.08.15 року вона везла молоко і бачила ОСОБА_10 о 14.00 у неї в дворі, і вона була сама. Наступного дня, вона ОСОБА_10 не бачила. Хвіртка її двору була відкрита, кури бігали у дворі. В неділю прийшов сусід, та сказав що ОСОБА_10 пропала. І він повідомив сестрі померлої про її зникнення.

Молоко ОСОБА_35 привозила щоп`ятниці в один і той же час. Додатково ОСОБА_23 замовляла у ОСОБА_35 крупу. В ту п`ятницю, напередодні вбивства, коли ОСОБА_35 привозила молоко, у ОСОБА_10 нікого не було. Коли вони їхали від ОСОБА_23 , приблизно о «14» годині вони бачили ОСОБА_9 , який сидів біля магазину разом із якимись чоловіками. Приблизно о 15-15:30 ОСОБА_9 пішов додому від магазину..

ОСОБА_35 зазначила, що зникнення ОСОБА_23 помітив її сусід, який вирішив зателефонувати ОСОБА_35 та потім розпочав її пошук разом із сестрою ОСОБА_23 . Згодом сусід потрапив до будинку ОСОБА_23 . Як повідомляв ОСОБА_35 цей сусід, будинок ОСОБА_23 зачинений, а кухня була відчинена, гаманець лежав на столі, гроші були на місці. Щодо дати отримання ОСОБА_23 пенсії їй нічого невідомо.

ОСОБА_35 відомо, що ОСОБА_9 постійно допомагав ОСОБА_23 , ремонтував їй паркан, копав картоплю, ОСОБА_23 завжди зверталась за допомогою ОСОБА_9 .. Близьких відносин у ОСОБА_35 та ОСОБА_10 не було.

Свідок ОСОБА_36 пояснив, що є племінник померлої потерпілої ОСОБА_10 .

З приводу обвинувачення ОСОБА_9 у вбивстві ОСОБА_37 нічого невідомо. Жодних відносин особливих між ними не було, іноді вони бачились, однак їхнє спілкування обмежувалось лише взаємними привітаннями.

Про смерть своєї тітки він дізнався в той самий день, коли він до неї прийшов і побачив біля будинку багато людей, поліції, коли його тітку було знайдено мертвою. Після цього працівники поліції викликали його до відділу поліції.

Перед смертю бачив її за місяць до трагедії.

За його словами, він не телефонував ніколи своїй тітці, оскільки у нього взагалі не має мобільного телефону. Про події стало відомо лише зі слів сусідів.

Не пам`ятає, щоб він зустрічався із ОСОБА_9 , за декілька днів до смерті тітки, не пам`ятає, щоб вони разом випивали, однак не спростовує, що такий факт міг мати місце.

Він знав, що до його тітки приходив ОСОБА_9 , який допомагав їй, характеризує ОСОБА_9 як спокійну людину.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину надані в якості доказів:

Протокол огляду місця події від 25 серпня 2015 року, з фото таблицею до нього, відповідно до якого в льоху, який знаходиться приміщенні літньої кухні, що розташована на території домоволодіння АДРЕСА_2 був знайдений та оглянутий труп ОСОБА_10 та зафіксовані наявні на поверхні трупа тілесні ушкодження, вилучені фрагмент мотузки, речі та особисті документи померлої. (т.1 а.с.186-216)

Висновок експерта № 72-Ва т/15 від 22.10.2015 р. (т.1 а.с.218), відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 були виявлені наступні ушкодження:

- на шиї, в середньому її відділі, у вигляді горизонтально розташованої, маючої вид «подвійної» замкнутої прижиттєвої странгуляційної борозни;

- симетричні косо-поперечні переломи (по типу згинальних) верхніх рогів щитовидного хряща, з крововиливом в оточуючі м`які тканини;

- крововиливи в стінку лівої сонної артерії на рівні біфуркації, а також комплекс загально - асфіктичних ознак у вигляді рясних зливних трупних плям, ціанозу обличчя, розширення зіниць, смушкових і пилоподібних крововиливів та тлі повнокровних судин в з`єднувальні оболонки очей, різкого венозного повнокров`я внутрішніх органів, рідкого стану крові, плям «Тардьє» на серці та легенях;

- переповнення правої половини серця кров`ю на фоні нерівномірного кровонаповнення міокард, недокрів`я селезінки на тлі загального повнокров`я внутрішніх органів.

Вказана травма шиї утворилась незадовго до настання смерті, в результаті здавлювання шиї петлею руками сторонньої особи; за ступенем тяжкості тяжка асфіксія, що супроводжувалась переломом верхніх рогів щитовидного хряща, яка спричинила смерть ОСОБА_10 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Поряд з цим на тілі ОСОБА_10 встановлені інші ушкодження, а саме:

- згинальний і розгинальний (прямі і непрямі) переломи правих ребер по двох анатомічних лініях, без пошкодження плеври, незначними крововиливами в зоні деяких з них;

- осколкове роздроблення суглобової капсули лівого ліктьового суглоба, садна на обличчі і кінцівках, синець на верхній губі;

- травматичний набряк в потиличній області праворуч, з крововиливами в підлеглі м`які тканини.

Зазначені ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, або в процесі вмирання, в результаті ударного впливу тупих предметів, або від ударів об такі, індивідуальні особливості яких, в пошкодженнях не відобразилися. За ступенем тяжкості, перелом ребер і осколкове роздроблення суглобової сумки ліктьового суглоба, мають ознаки середнього ступеня тяжкості.

Причиною смерті ОСОБА_10 являється здавлювання петлею, що супроводжувалося переламом верхніх рогів щитовидного хряща, що зрештою спричинило розвиток загальної асфіксії.

Висновок експерта № 2213-Т/15/72-Ват/15 від 27 серпня 2015 року, згідно якого в крові трупа ОСОБА_10 будь-які спирти не знайдені. (т.1 а.с. 222)

Висновок судово-медичного експерта №471к-Ис/15 від 27.08.2015 р., згідно якого кров громадянки ОСОБА_10 належить до групи О з ізогемагглютининами анти-А і анти-В. (т.1 а.с. 223).

Висновок експерта № 2790-Г/15/72-Ват/15 від 07 жовтня 2015 року, згідно якого провівши мікроскопічне дослідження гістологічних препаратів № 2790 Г/15 від трупа ОСОБА_10 вбачається, гострий розлад кровообігу внутрішніх органів з порушенням гемореології; набряк головного мозку і його оболонки, набряк легенів. У шкірі з передньої поверхні шиї виявлено странгуляційна борозна з наявністю крайових валиків і судинної реакції.

Крововилив в стінці лівої сонної артерії. У м`яких тканинах з області гортані розшаровується дифузний крововилив з поверхневим дефектом слизової оболонки; з наявністю тканинного набряку. Вогнища альвеолярної емфіземи, ділянки ателектазу в легенях; гостре порушення гемодинаміки в мікроціркуляції. Пневмосклероз. У бронхах: десквамація миготливого епітелію.

Дистрофія міокарда. Поля фрагментації кардіоміоцитів. Кардіосклероз. Артеріосклероз. Артеріоартеріолонефросклероз. Гіаліноз центральних артерій селезінки.

Склероз і гіаліноз окремих інтрацеребральних артерій.

Паренхіматозна дистрофія в печінці.

Аутоліз в підшлунковій залозі. (т.1 а.с. 224)

Висновок судово-медичного експерта № 101-Ва ж/15-72 Ва т/15 від 20.11.2015 р. згідно якого не виключена можливість використання фрагменту резинки, наданого для дослідження, для завдання странгуляційної борозни, при обставинах, визначених у постанові. (т.1 а.с. 226).

Висновок судово-медичного експерта № 2358-И/15 від 27.10.2015 р. згідно якого на фрагменті резинки знайдені сліди крові групи О з ізогемагглютининами анти-А і анти-В, яка могла належати ОСОБА_10 , також знайдені сліди пото-жирових виділень, які за складом можуть належати ОСОБА_38 , а також пото-жирові сліди, які належать третій особі і не можуть належати ні ОСОБА_10 ні ОСОБА_9 (т.1 а.с. 231).

Висновок судово-медичного експерта №2357-И/15 від 26.10.2015 року, згідно якого на тканевому поясі, знайденому під час огляду місця події, знайдені сліди поту, які могли утворитися від ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Слідів крові не знайдено. (т.1а.с. 233).

Висновок судово-медичного експерта № 1226 Ц від 24.11.2015 року, згідно якого на чоловічій сорочці, яка належить громадянину ОСОБА_9 на лівому рукаві знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні визначено, що кров належить до групи О з ізогемагглютининами анти-А і анти-В. Таким чином, можна передбачити, що ці сліди крові могли утворитися від будь-якої людини з такою груповою належністю, у тому числі і від потерпілої ОСОБА_10 (т.1. а.с. 236).

Висновок судово-медичного експерта № 1228-ц від 24.11.2015 року, згідно якого на футболці, яка належить громадянину ОСОБА_9 знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні визначено, що кров належить до групи О з ізогемагглютининами анти-А і анти-В. Таким чином, можна думати, що ці сліди крові могли утворитися від будь-якої людини з такою груповою належністю , у тому числі і від потерпілої ОСОБА_10

(т.1 а.с.242)

Протокол затримання від 25.08.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 був фактично затриманий о 18 годині 05 хвилин 25.08.2015 року в порядку ст. 208 КПК України та підозрюється у заподіянні смерті ОСОБА_10 . Під час затримання вилучені одяг та паспорт громадянина України, та зроблені змиви з рук затриманого.

Під час затримання захисник не залучався. (т.1 а.с.247).

Колегія суддів вбачає, що під час затримання було порушено право обвинуваченого на захист. Беручи до уваги виключно обставини цієї справи, Суд вважає, що право на захист зазнало обмеження, що виразилося у відсутності засобів ефективного правового захисту.

У зв`язку з тим, що вказані слідчі дії проводились без адвоката.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

11 грудня ЄСПЛ виніс рішення у справі «Родіонов проти Росії».

Європейський Суд вказав, що при затриманні заявника та складанні протоколу огляду його машини він не був належним чином поінформований про свої права на юридичну допомогу і не свідчити проти самого себе. Суд з`ясував, що ОСОБА_39 дізнався про вищевказані процесуальні права лише через 18 годин з моменту його затримання при оформленні протокол його затримання. У зв`язку з цим ЄСПЛ зазначив, що право заявника на юридичну допомогу було обмежено, а обвинувачення у кримінальній справі базувалося переважно на протоколі огляду транспортного засобу, при складанні якого були порушені права заявника. Сукупність зазначених фактів привела до порушення ст..6 і п «с» ст.3 Конвенції.

Так, згідно протоколу затримання, обвинувачений був затриманий за місцем проживання о 18 годині 05 хв.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, складений о 23 годині, із здійсненням обшуку під час якого було виявлено та вилучений у ОСОБА_9 одяг без присутності осіб, це суттєвим порушенням права обвинуваченого на захист.

Всі докази, що зібрані в цей час є недопустимі, а саме вилучений одяг у ОСОБА_9 , брюки, сорочка, футболка.

Відповідні висновки експертиз предметом досліждення яких були вилучені речі, в силу п.3 ч.2 ст.87 КПК України суд визнає недопустимими доказами.

Відповідно до ст.87 КПК України докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є недопустимими.

Суд вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК).

Судом по справі була призначена комісійна судово-медична експертиза, яка проводилась судово-медичними експертами відділу комісійних судово-медичних експертиз Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації. Згідно висновку комісійної експертизи № 15-КЕ/17 від 02.03.2017 року, підтверджено, що смерть настала в результаті асфіксії шляхом кількох накладань (прикладань) травмуючого об`єкту (петлі.), а інші ушкодження отримані від дії тупих предметів та утворилися незадовго до смерті або в процесі настання смерті. Визначити кількість спроб не представляється можливим. Стан речового доказу (резинки), представлений для дослідження не дозволяє виконати інтерполяцію її властивостей на можливість утворення ушкоджень шиї ОСОБА_10 .

Зважаючи на динаміку трупних явищ на 18:35 годину 15.08.15 р. від моменту настання смерті до фіксації трупних явищ на місці події пройшов період часу, який може відповідати терміну «не менше доби». Більш детально визначити момент смерті ОСОБА_10 на підставі наявних даних неможливо. (т.2 а.с. 2-23)

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_40 , зазначив, що у висновку має місце технічна описка і дату 15.08.2015 р. слід вважати 25.08.2015 року (беручи до уваги протокол огляду місця події датований 25.08.2015 року і, відповідно первинний огляд трупу цього ж дня).

Приймаючи до уваги обставини справи та інформацію про стан трупу ОСОБА_10 на момент огляду 25.08.2015 р., смерть наступила не менше доби від часу огляду трупу на місці події. Тобто не пізніше 24.08.2015 року.

Колегія суддів вважає висновок експертів № 15-КЕ/17 від 02.03.2017 року, який був призначений судом для усунення протиріч по матеріалам кримінального провадження більш виваженим та таким, що відповідає фактично встановленим обставинам справи.

Дані радіорозвідки, отримані на підставі протоколу тимчасового доступу до речей і документів (інформації) та їх вилучення, як вбачається з його змісту, згідно ухвали суду № 615/1430/15-к від 04.11.2015 р. та диску (т.2 а.с. 38-49,50).

Допитаний в якості спеціаліста Начальник відділу АТЗ ОСОБА_41 , повідомив, що не є можливим за цими даними встановити місце знаходження телефону, оскільки на ці дані впливає багато факторів.

Надані у судовому засіданні дані радіорозвідки відповідних абонентів телефонних номерів суд не приймає до уваги як докази, оскільки вони вказують на наявність лише з`єднань між відповідними абонентами і не підтверджують більше жодних обставин, а її результати можуть свідчити лише про те, що особа знаходилась у визначений момент часу в зоні бази станцій. Це пояснюється тим, що механізм радіорозвідки на разі не є досконалим, адже на результати можуть, навіть, впливати погодні умови, завантаженість бази та інші обставини.

Докази, надані стороною обвинувачення, не є достатніми для висновку про вчинення вказаного злочину.

Суд критично ставиться до речового доказу - мотузки (резинки), визначеною стороною обвинуваченням як знаряддя злочину та наданого суду для огляду в судовому засіданні, тобто з фрагментом резинки опечатаний печаткою № 1 Відділу судових експертиз трупів Валківського міжрайонного відділу Бюро судово-медичних експертиз, та печаткою № 2 Відділу судово-медичної експертизи трупів (т.1.а.с.291).

В обвинувальному акті вказано, що смерть ОСОБА_10 завдана мотузкою, яку обвинувачений викинув, після того, як залишив місце злочину. Наданий суду для огляду речовий доказ, знайдений на місці події.

Позиція обвинувачення не узгоджена і не уточнена стосовно знаряддя злочину.

Висновки судових експертів не надали вичерпної відповіді щодо фізичних властивостей цього предмету та можливості використання його як знаряддя злочину. На резинці знайдено сліди потожирових виділень ОСОБА_10 , ОСОБА_42 та не встановленої особи.

Крім того, згідно ч.2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Ч.9 ст. 290 КПК України, передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.Ч.12 ст. 290 КПК визначено, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Так, судом оглянуто конверт, в якому міститься мотузка. На конверті мається печатка Валківської судово-медичної установи. Під час направлення на комісійну судово-медичну експертизу цього доказу, суд також оглянув це конверт, який був опечатаний печаткою судово-медичної установи, а мав бути опечатаний печаткою слідчого, яка проставляється після відкриття цього доказу сторонам провадження в порядку ст. 290 КПК України.

За таких обставин, а також положення щодо тлумачення всіх сумнівів на користь обвинуваченого, відповідно до ст.86,87 КПК України суд визнає недопустим цей доказ, знайдений на місці події.

В судовому зачіданні експерт ОСОБА_43 пояснив, що конверт був опечатаний особисто ним, він підписав останню сторінку, поставив підпис. Надійшов до нього конверт у сміттєвому пакеті синього кольору, який був опечатаний цитологом. Однак на разі бирка відсутня. Опечатував конверт згідно із Інструкцією, якою керуються експерти.

Колегія суддів приходить до висновку, що цей доказ не відкривався стороні захисту і в силу ч.12 ст.290 КПК України є неналежним.

Суду не були надані для огляду в судовому засідання в якості речових доказів предмети та речі, відносно яких проводились судово-медичні експертизи та висновки з яких долучені до матеріалів справи.

Згідно статті 357 КПК України речові докази оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження.

Особи, яким подані для ознайомлення речові докази, можуть звернути увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з річчю та її оглядом.

Ч. ст. 370 КПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Суд не має можливості надати належну оцінку доказам, які не були надані для огляду в судовому засіданні.

Суд критично ставиться до висновків цитологічних експертиз, якими встановлено наявність крові груп 0(1) на сорочці померлої, на футболці ОСОБА_9 . Належність крові на футболці ОСОБА_9 саме ОСОБА_10 не встановлена. Оскільки у висновках міститься визначення, що ця кров могла статися від будь-якої людини з такою групою. У членів сім`ї ОСОБА_9 є донька - ОСОБА_26 та ОСОБА_27 мають таку ж групу крові 0(1). Судом оглядалися паспорти цих осіб, під час їх допиту в судовому засіданні, де вказана ця інформація.

Згідно судово-медичної експертизи № 72-Ва т/15 від 22.10. 2015 р на тілі померлої є садна та закриті переломи. Відсутність відкритої рани, які могла бути таким джерелом. Походження слідів крові на вищезазначених речах викликає сумнів.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_44 , який в проводив первісний огляд та експертизу трупа ОСОБА_10 , повідомив, що на одязі померлої слідів крові та будь-яких схожих слідів не було. Усі значущі деталі, у тому числі і сліди або плями будь-якого походження відображаються у описовій частині експертного висновку. Відомостей про наявність слідів бурого чи будь-якого іншого кольору на сорочці померлої не виявлено.

При цьому пояснив, що під час визначення дати смерті ОСОБА_10 він виходив із динаміки трупних явищ на тілі померлої, які свідчили про те, що смерть наступила не менше ніж за добу (тобто більше ніж за добу) до проведення експертизи та небільше ніж за троє діб до проведення експертизи.

В ході проведення експертизи, було встановлено, що спочатку було удушення, а потім тіло було опущено до погребу. Пошкодження, що були виявлені на тілі померлої могли утворитися і під час падіння, за думкою експерта.

Він підтверджує, що усі сліди, що були виявлені ним на тілі померлої були зазначені у Висновку експерта. Однак не виключає такої ситуації, що гематома на голові та інші пошкодження голови могли утворитися і до моменту падіння до погребу.

Ним не було виявлено рясної кровотечі на трупі.

Також вважає, що цілком можливо удушити людину мотузком (гумовим) завдовжки 58 см, якщо взяти його подвійно. За його твердженням, згідно із тілесними пошкодженнями померлої удушення відбулось мотузком із м`якого матеріалу.

Проте стороною обвинувачення, не зазначено конкретного мотиву та мети вбивства потерпілої, хоча саме виходячи з мотивів та мети можна відрізнити умисне вбивство від інших видів вбивств. Висновок про корисливий мотив орган досудового розслідування належним чином не обґрунтував та не зазначив, у чому саме він виражений.

Стороною обвинувачення не доведений мотив злочину.Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 задушив ОСОБА_10 з метою заволодіти коштами, які вона йому заборгувала. Та ця обставина ніким не підтверджена. Будь-яких доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Колегія суддів визнає речові доказі по справі неналежними, оскільки під час відкриття матеріалів було порушено право обвинуваченого на захист - речові докази не надані для огляду. Відповідно і експертні висновки за цими доказами не мають значення для підтвердження обвинувачення.

Суд зазначає, що надані стороною обвинувачення докази не доводять поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_9 у вчиненні умисного убивства ОСОБА_10 .

Незважаючи на те, що кожен факт причетності особи до вчинення злочину та винності має бути підтверджений повнотою зібраних доказів, а переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд погоджується з доводами захисника у частині не відкриття всіх матеріалів провадження.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos v. Spain», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

У кримінальному провадженні вимоги «змагального» процесу відповідно до ст. 6 Конвенції зазвичай частково збігаються з правом на захист, гарантованого п. 3 ст. 6 Конвенції. Більш специфічні вимоги «змагального» кримінального процесу вимагають відкриття стороні захисту доказів за чи проти обвинуваченого, однак право відкриття не є абсолютним і може бути обмежене з метою захисту секретних методів слідства чи ідентичності агентів чи свідків (рішення у справі «Едвардс проти Сполученого Королівства» (Edwards v. The United Kingdom), пп. 33-39).

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Не відкриття матеріалів сторонами в порядку ст. 290 КПК України є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як доказів. Відкриттю в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій, що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів. При цьому процесуальний закон не покладає на сторону захисту подавати будь-які клопотання щодо такого відкриття, такий обов`язок відкрити матеріали, покладається на сторону обвинувачення.

В Постанові Пленуму ВССУ № 3 від 03 червня 2016 року « Про узагальнення практики розгляду кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоров`я особи» суд наголосив, що визначаючи форму вини, якою характеризується позбавлення життя потерпілого, судам необхідно виходити з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій підсудного, внаслідок яких потерпілого позбавлено життя; обстановки, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки підсудного стосовно потерпілого до та після вчинення злочину. При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано належних та допустимих, безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурором не спростовано показань обвинуваченого ОСОБА_9 , допитаних свідків про його перебування на ставку 25 серпня 2015 року, про те, що він не вчиняв вказаного кримінального правопорушення і не причетний до заподіяння смерті ОСОБА_10 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і при цьому вказане обвинувачення має сумнівну основу, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (Рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського Суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.
Наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на доказах, які не відповідають критеріям допустимості і законності, а усі сумніви стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого. Інших доказів щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення, які б були поза розумним сумнівом, суду не надано.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, судова колегія приходить до висновку, що достатніх та допустимих доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, суду не надано, суд вважає необхідним виправдати ОСОБА_9 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Згідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати відносяться за рахунок держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного кримінального правопорушення обвинуваченим.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз, які за довідкою становлять 1075 грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Речові докази: мотузка (резинка) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3