Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/45/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000055 від 09.01.2013 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника виправданого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2018 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аніпемза Анійського району Республіка Вірменія, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю його вини за ч.2 ст.286 КК України.
Процесуальні витрати у сумі 7275 грн. 72 коп. віднесено на рахунок держави.
Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 , в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди - 117 261 грн. 11 коп.
Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 , в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди - 155 887 грн. 11 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку суду першої інстанції органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження іншому потерпілому, за таких обставин:
08.01.2013 року приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_9 , керуючи автомобілем "RENAUIT Kanqoo", номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , рухаючись на 59 км + 720 м автодороги Кіровоград Платонове, Новоукраїнського району Кіровоградської області, грубо порушуючи вимоги п. 1.5, п. 2.3 (б), п.п. 12.1-12.3 ПДР України, під час руху в темну пору доби, ігноруючи вимоги безпеки дорожнього руху, проявив власну необережність та недбалість, рухаючись на заокругленні дороги в ліво, не вибрав безпечну швидкість руху, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме стану проїзної частини, снігового замету який розташовувався на його смузі руху, в момент виникнення небезпеки для подальшого руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, при цьому продовжив рух прямо, в результаті чого в`їхав у сніговий замет, від чого не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем "LAND ROVER DEFENDER", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався у зустрічному йому напрямку. Після зіткнення не керований автомобіль "RENAUIT Kanqoo", відкинуло у зворотному напрямку щодо його напрямку руху, на автомобіль "RANGE ROVER Turbo D", номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_14 , який рухався по заду автомобіля "RENAUIT Kanqoo" у попутному з ним напрямку.
В результаті ДТП пасажир автомобіля "RENAUIT Kanqoo" ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Новоукраїнської ЦРЛ, де помер.
Згідно з висновками СМЕ № 6 від 08.02.2013р., № 130 від 03.07.2013 року, № 131 від 03.07.2013 року, № 170 від 25.09.2013 року ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, у вигляді забою серця, печінки, перелому 7-9 ребер грудної клітини з права, перелому кісток тазу, перелом нижньої третини лівого стегна, перелому верхньої третини лівої голені, забійної рваної рани шиї, забійні рани голови, обличчя, лівого стегна. Дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть ОСОБА_12 .
Смерть ОСОБА_12 настала в результаті травматичного шоку, який виник внаслідок тяжкої закритої тупої травми органів грудної клітини та черева.
В результаті ДТП пасажир автомобіля "LAND ROVER DEFENDER" ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: садна лобу, садна правого ліктьового суглобу, закритого перелому 9-го ребра грудної клітини з права, які згідно з висновком СМЕ № 8 від 09.01.2013 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Виправдовуючи ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд першої інстанції послався на те, що судом на підставі переважної кількості показань свідків достеменно встановлено, що в момент вчинення ДТП автодорога була засніжена, малися складні погодні умови, у зв`язку із неналежним виконанням працівниками комунальних служб своїх обов`язків, автомобільне покриття магістралі не буде розчищене, малися снігові перемети, на дорозі була більш менш придатна для руху одна смуга руху, при цьому суду не вдалося із достатньою точністю встановити, на якій саме смузі руху малися перемети, а яка смуга була придатна для руху.
Межі автодороги на момент зіткнення автомобілів та в момент первинного огляду місця події не були належним чином визначені, оскільки після удару автомобілів останні відлетіли на різні відстані один від одного, то місце зіткнення встановлювалося на підставі уламків автомобілів, при цьому судом також взято до уваги, що місце зіткнення через деякий час органом досудового слідства змінювалося.
Також судом на підставі показань свідків і потерпілих, не встановлено, що під час керування автомобілем ОСОБА_9 перевищував швидкість, виїжджав на смугу зустрічного руху, керував у стані алкогольного сп`янінні або несправним автомобілем та не встановлені будь-які порушення ОСОБА_9 ПДР України, крім цього, із висновків авто-технічних і транспортно-трасологічних експертиз визначено, що під час керування автомобілем усі троє водіїв повинні були виконувати аналогічні вимоги ПДР.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просив скасувати вирок суду першої інстанції через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 7275 грн. 72 коп.
Задовольнити позови потерпілої ОСОБА_10 на суму 117261 грн. 11 коп., а також ОСОБА_11 в сумі 155837,11 грн. про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого у повному обсязі. Вирішити питання щодо арештованого майна та речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме відео реєстратора з автомобіля "RENAUIT Kanqoo" з картою пам`яті, змивів РБК з автомобіля, фрагменту лобового скла, чохлів з підголовника та сидінь автомобіля, подушок безпеки, тощо.
Свої вимоги обґрунтував тим, що судом в ході судового розгляду кримінального провадження та проголошення судового рішення допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в основу виправдувального вироку покладено те, що органом досудового розслідування достовірно не встановлено місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме означено межі автодороги на момент зіткнення транспортних засобів, оскільки автомобілі відлетіли на різні відстані один від одного.
Однак, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схема і фототаблиця до нього складені слідчим СВ лейтенантом міліції ОСОБА_16 за участю інспектора ВДАІ ОСОБА_17 , як зазначено на першому аркуші протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події.
В даному процесуальному документі та на фото таблицях до нього чіткі відображено розташування меж автодороги на момент зіткнення та транспортних засобів по відношенню один до одного з відображенням місця зіткнення, полос руху транспортних засобів, тощо. Огляд проводився у відповідності до вимог ст. 237 КПК України. Для участі в огляді, згідно з ч. 3 ст. 237 КПК України, був запрошений інспектор ВДАІ ОСОБА_17 в якості спеціаліста з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань. Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді, за дорученням слідчого, ОСОБА_17 склав схему до протоколу огляду місця ДТП, яка є його невід`ємною частиною.
Крім цього, вищевказаний протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схема і фототаблиця до нього складені без жодного порушення прав та свобод людини, навіть заяви та зауваження від учасників огляду не надходили, що зафіксовано на відповідному аркуші протоколу (т. 1 а.п. 11).
Жодна із сторін кримінального провадження не піддавала сумніву, не подавала відповідних заяв про визнання протоколу ОМДТП від 08.01.2013 року недопустимим доказом. При цьому, не відображення в протоколі та схемі до нього окремих замірів, так як огляд проводився у складних погодних умовах не є підставою визнавати вказані процесуальні документи недопустимими доказами.
Вказав, що обвинувачений ОСОБА_9 участі у проведенні огляду місця події після ДТП через стан здоров`я не брав, що він підтвердив і під час допиту в судовому засіданні, натомість судом беруться до уваги його свідчення під час слідчого експерименту, який з останнім проводився через певний проміжок часу і останній спростовує визначене органом досудового розслідування місце ДТП в процесуальних документах виходячи з виявлених на узбіччі залишків пластику від транспортних засобів. При цьому, суд має звернути увагу, що одразу після ДТП проводилось розчищення дороги від снігових заметів, що підтвердив свідок ОСОБА_18 . Крім того, дорога неодноразово розчищалась впродовж зими, а тому залишки пластику перемішались по периметру дороги.
Також вказав, що суд у вироку зазначив, що на підставі переважної кількості показань свідків достеменно встановлено, що в момент вчинення ДТП автодорога була засніжене, мались складні погодні умови, у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків працівниками комунальних служб, автомобільне покриття не було розчищене, малися снігові замети, придатною для руху була одна смуга дороги, при цьому не встановлено на якій саме смузі мали місце перемети яка смуга була придатною для руху.
При цьому, судом не вказано на показах кого саме зі свідків ним прийнято таке рішення, натомість із показів потерпілого ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ( ОСОБА_19 ) ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та інших вбачається, що саме полоса руху автомобіля "LAND ROVER DEFENDER", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 не мала переметів і що саме зіткнення транспортних засобів відбулося на даній полосі дороги, що підтверджується і процесуальними документами у справі.
Натомість судом у вироку лише перераховано показання потерпілих та свідків, а також зазначено документи та висновки експертиз, які досліджувались у судовому засіданні.
Разом із тим їх оцінка, перевірка у співставленні зі свідченнями свідків, письмовими доказами чи висновками, які протирічать один одному взагалі не наведена, а тому вирок суду є не вмотивованим та незаконним.
При цьому вказав, що суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вирок суду є неконкретним та невмотивованим. Так, попередній вирок по цій справі був скасований ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області та зазначено цілий ряд порушень допущених судом при розгляді справи, які слід усунути при новому розгляді, які є обов`язковими для виконання судом першої інстанції, при новому судовому розгляді.
Проте суд вказані вказівки не виконав фактично переписав попередній вирок.
Вказав, що суд взяв до уваги лише показання обвинуваченого, при цьому свідомо не досліджуючи інші фактичні обставини кримінального правопорушення та докази, які повністю підтверджують та доводять вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме:
1)протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2013 року та схемою і фото-таблицею до нього, в яких крім іншого, зафіксовано факт даного ДТП, місце зіткнення транспортних засобів на смузі руху автомобіля "LAND ROVER DEFENDER", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля "RENAUIT Kanqoo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксовано остаточне місце розташування транспортних засобів після ДТП та інше (т. 1 а.п. 5-22);
2)протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 січня 2013 року та схемою і фото-таблицею до нього, в яких крім іншого, оглянуто місце ДТП в денний час доби після прибирання снігових заметів, виконано відповідні заміри та виявлено подряпини на проїзній частині, плями невідомої речовини, згорнуті снігоприбиральною технікою уламки від різних транспортних засобів та номерний знак НОМЕР_2 (т. 1 а.п. 31-42);
3)протокол огляду транспортного засобу "RENAUIT Kanqoo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 12.01.2013 року в якому зафіксовані пошкодження автомобіля (т. 1 а.п. 43-49);
4)протокол огляду транспортного засобу "LAND ROVER DEFENDER", реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 12.01.2013 року в якому зафіксовані пошкодження автомобіля (т. 1 а.п. 54-60);
5)протокол огляду транспортного засобу "RANGE ROVER Turbo D", реєстраційний номер НОМЕР_4 , від 12.01.2013 року в якому зафіксовані пошкодження автомобіля (т. 1 а.п. 63-67);
6)протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 від 16.07.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які підтверджують правдивість свідчення потерпілого, які він надавав під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, момент виїзду автомобіля "RENAUIT Kanqoo" на смугу зустрічного руху та ін. Також місце зіткнення на яке вказав потерпілий ОСОБА_15 не суперечить місцю зіткнення визначеному під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.01.2013 року (т.2 а.п. 43-53);
7)протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 16.07.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які підтверджують правдивість свідчень свідка, які він надавав під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, зафіксовано положення автомобілів в момент контакту та ін. Місце зіткнення на яке вказав свідок ОСОБА_13 не суперечить місцю зіткнення визначеному під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.01.2013 року та показам потерпілого (т.2 а.п. 54-67);
8)протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 09.09.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого підтверджують місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "RANGE ROVER Turbo D" на смузі руху "LAND ROVER DEFENDER", остаточне розташування транспортних засобів після ДТП та ін. (т. 2 а.п. 82-95);
9)протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 19.09.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують правдивість її свідчень, які вона надала під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, спосіб визначення місця зіткнення, рух автомобіля "RENAUIT Kanqoo" через сніговий замет на смугу зустрічного руху, остаточне розташування транспортних засобів після ДТП. Також місце зіткнення на яке вказала свідок ОСОБА_16 не суперечить місцю зіткнення визначеному під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.01.2013 року (т. 2 а.п. 96-108);
10)протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 19.09.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують правдивість його свідчень, які він надав під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, спосіб визначення місця зіткнення по слідам відкидання транспортних засобів, виїзд автомобіля "RENAUIT Kanqoo" на смугу зустрічного руху, остаточне розташування транспортних засобів після ДТП та ін. Також місце зіткнення на яке вказав свідок ОСОБА_17 не суперечить місцю зіткнення визначеному під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.01.2013 року (т. 2 а.п. 109-118);
11)висновок експерта № 25 від 16.01.2013 року (авто-технічна експертиза) про те, що рульове управління, ходова частина і гальмівна система автомобіля "RANGE ROVER Turbo D" на момент огляду та на час ДТП знаходилися в працездатному стані і не мали в наявності несправностей (т. 2 а.п. 144-147);
12)висновок експерта № 23 від 22.01.2013 року (авто-технічна експертиза) про те, що рульове управління, ходова частина і гальмівна система автомобіля "RENAUIT Kanqoo" на момент огляду та на момент ДТП знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей. Пошкодження та деформація автомобіля "RENAUIT Kanqoo" виникли в момент ДТП. Несправностей ходової частини, рульового керування та гальмівної системи, які б могли вплинути на керування транспортним засобом до ДТП, експертом автотехніком під час огляду виявлено не було (т. 2 а.п. 151-154);
13)висновок експерта № 24 від 25.01.2013 року (авто-технічна експертиза) про те, що рульове управління, ходова частина і гальмівна система автомобіля "LAND ROVER DEFENDER" на момент огляду та на момент ДТП знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей. Пошкодження та деформація автомобіля "LAND ROVER DEFENDER" виникли в момент ДТП. Несправностей ходової частини, рульового керування та гальмівної системи, які б могли вплинути на керування транспортним засобом до ДТП, експертом автотехніком під час огляду виявлено не було (т. 2 а.п. 158-161);
14)висновок експерта №22 від 26.02.2013 року (транспортно-трасологічна експертиза) з відповідними ілюстраціями та фото-таблицею, згідно з яким встановлено, якими частинами при зіткненні між собою взаємодіяли автомобілі "RENAUIT Kanqoo", "LAND ROVER DEFENDER" та "RANGE ROVER Turbo D" (t. 2 a.n. 165-176);
15)висновок експерта № 121 від 25.05.2013 року (транспортно-трасологічна експертиза), згідно з яким експертним шляхом не представляється можливим встановити місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" (т. 2 а.п. 233-235);
16)висновок експерта № 122 від 12.06.2013 року (авто-технічна експертиза обставин ДТП), яким встановлено, як в обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди необхідно було діяти водіям автомобілів "LAND ROVER DEFENDER" та "RANGE ROVER Turbo D" (т. 2 a.n. 240-242);
17)висновок експерта № 234 від 05.08.2013 року (авто-технічна експертиза обставин ДТП), яким встановлено, як в обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди необхідно було діяти водіям автомобілів "LAND ROVER DEFENDER" та "RANGE ROVER Turbo D" (т. 3 a.n. 4-8);
18)висновок експерта № 354 від 23.09.2013 року (транспортно-трасологічна експертиза), яким встановлено, що кожен із видів зіткнення автомобіля зумовлює напрямок переміщення потерпілого в салоні за рахунок сили інерції. При лобовому зіткненні тіло водія і пасажира переміщається в основному ззаду на перед, при боковому в праву частину тіло водія і пасажира переміщається в основному з ліва на право (т. 3 а.п. 13-14);
19)висновок експерта № 325 від 28.09.2013 року (комісійна судова автотехнічна та трасологічна експертиза обставин ДТП), яким встановлено, що водії автомобілів "LAND ROVER DEFENDER" та "RANGE ROVER Turbo D" не мали технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем "RENAUIT Kanqoo", в зв`язку з чим експерти дійшли висновку, що дії ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не знаходяться в причинному зв`язку із настанням ДТП.
В розглянутій ДТП водію автомобіля "RENAUIT Kanqoo" ОСОБА_9 слід було діяти відповідно до вимог п. п. 12.2, 12.3 ПДР України (т. 3 а.п. 25-34);
20)журналом викликів швидкої допомоги (т. 1 а.п. 187-188), карткою виїзду швидкої медичної допомоги № 298 (т. 1 а.п. 200);
21)інформацією служби автомобільних доріг у Кіровоградській області №218/18 від 18.02.2013 року та копією технічного паспорту дороги М-13 "Кіровоград - Платонове" 59 км. + 600 м. Відповідно до інформації на 55 км. та 60 км. вказаної дороги встановлені тимчасові знаки зимового утримання 1.13 "слизька дорога" з табличкою 7.2.1 "зона дії 5 км." (т. 1 а.п. 200);
22)інформацією Кіровоградського обласного центру з гідрометеорології №29-138/64 від 07.02.2013 року про погодні умови, у тому числі снігові замети та ожеледицю, за період часу з 18 до 24 години 08.01.2013 року (т. 1 а.п. 213);
23)висновок експертів за результатами проведення комісійної комплексної трасологічної, транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 12238/12239/12240/15-52 від 25.12.2015 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Даний висновок повністю спростовує позицію сторони захисту (слідчий експеримент за участю ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 68-81) та покази надані ним в ході судового розгляду і висновок експертів №5969/5980 від 20.03.2015 року Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз стосовно визначення місця зіткнення за подряпинами виявленими в ході ОМП від 10.01.2013 року. Зазначив на необхідність врахування того факту, що ОСОБА_22 участі в ОМП після зіткнення не брав через стан здоров`я і на місце ДТП виїхав лише під час слідчого експерименті 28.08.2013 року, тобто більше як через 8 місяців після ДТП. Взагалі експерти Одеського НДІСЕ за необґрунтованих обставин, упереджено та вибірково, в порушення вимог п. 2.3 Інструкції про призначення й проведення судових експертиз й експертних досліджень вибрали вихідні дані для проведення експертизи, більшість з яких ґрунтуються виключно на показах обвинуваченого стосовно місця зіткнення, при цьому свідомо не досліджували інші фактичні обставини кримінального правопорушення та докази на які судом чітко вказано у вихідних даних ухвали про призначення експертизи. А тому суд повинен критично ставитись до висновку експертів Одеського НДІСЕ за № 5969/5980 від 20.03.2015 року.
По-друге у своїх висновках експерти чітко визначили, якими вимогами Правил дорожнього руху України повинні керуватись, за умов даної ДТП, водії автомобілів "RENAUIT Kanqoo", "LAND ROVER DEFENDER" та "RANGE ROVER Turbo D", визначивши два варіанти розвитку пригоди. Варіант розвитку ДТП за показами ОСОБА_23 є повністю обґрунтований та підтверджується вищенаведеними доказами і показами свідків ( ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , інших свідків допитаних в судовому засіданні) та потерпілого ( ОСОБА_15 ). В свою чергу варіант розвитку ДТП за показами ОСОБА_9 ґрунтуються виключно на показах обвинуваченого стосовно місця зіткнення у місці де виявлені подряпини в ході ОМП від 10.01.2013 року. Така позиція обвинуваченого повністю спростована відповіддю на 3,4,17-20 питання у вказаній експертизі, так як утворення двох заглиблень не пов`язане із ДТП, що сталася 08.01.2013 року.

Вказав, що незрозумілим та безпідставним у змісті вироку є те, що стороною обвинувачення не доведено конкретних, а не уявних як на думку суду, порушень ОСОБА_9 правил дорожнього руху України.
Однак, як з показів свідків так і висновків досліджених в суді експертиз чітко зазначено, що ОСОБА_9 керуючи автомобілем "RENAUIT Kanqoo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі Кіровоград-Платонове на території Новоукраїнського району, Кіровоградської області, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, в темну пору доби, ігноруючи вимоги безпеки дорожнього руху, проявив власну необережність та недбалість, рухаючись на заокругленні дороги в ліво, не вибрав безпечну швидкість руху, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме стану проїзної частини у виді снігового замету, який розташовувався на його смузі руху. В момент виникнення небезпеки для подальшого руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, при цьому продовжив рух прямо, в результаті чого в`їхав у сніговий замет, від чого не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем "LAND ROVER DEFENDER", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався у зустрічному напрямку.
Надані суду докази безперечно свідчать про те, що ОСОБА_9 керуючи автомобілем "RENAUIT Kanqoo", грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 12.1, 12.2, 12.3 ПДР України в момент виникнення небезпеки для його подальшого руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рух прямо, в результаті чого в`їхав у сніговий замет, від чого не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, чим створив аварійну ситуацію для водія автомобіля "LAND ROVER DEFENDER", що свідчить про прямий причинний зв`язок між діями ОСОБА_9 та дорожньо-транспортною пригодою (зіткненням транспортних засобів), в результаті якої один потерпілий загинув, а інший отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.
У судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_24 у судових дебатах просив вирок суду першої інстанції скасувати та матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд у зв`язку із допущеними судом першої інстанції при розгляді справи істотними порушеннями кримінального процесуального закону, невиконанням вказівок зазначених в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року, якою був скасований попередній вирок та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження, та у зв`язку із допущенням інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 в інтересах виправданого ОСОБА_9 просив змінити виправдувальний вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2018 року відносно ОСОБА_9 , в частині задоволення цивільних позовів потерпілої ОСОБА_10 в розмірі - 117261,11 грн., цивільного позивача ОСОБА_11 в розмірі - 106387,11грн. про відшкодування матеріальної шкоди залишивши їх без розгляду відповідно ст. 129 КПК України. В іншій частині виправдувальний вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтував тим, що під час судового розгляду 24.10.2013 року цивільним позивачем ОСОБА_11 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі -155887 грн. 11 коп. 23.04.2014 року позивач подав до суду заяву про доповнення та уточнення позовних вимог та зменшив її до 10638грн. 11 коп. 28.03.2014 року потерпілою ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого на суму 117261 грн. 11 коп. Під час судових дебатів представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_25 просив суд в зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_9 виправдати його, а заявлений цивільний позов потерпілою залишити без розгляду. Представник цивільного позивача ОСОБА_11 - ОСОБА_7 під час судових дебатів взагалі про вирішення цивільного позову та суми не згадав. При прийняті рішення по справі суд на власний розсуд задовольнив цивільні позови.

Разом із тим, відповідно до ст. 129 КПК України задоволення судом цивільних позовів виправдувальним вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2018 року до ОСОБА_9 суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є - незаконним.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу та призначити по кримінальному провадженню новий судовий розгляд, захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах виправданого ОСОБА_9 та самого ОСОБА_9 які просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 , який просив скасувати вирок суду першої інстанції та призначити по кримінальному провадженню новий судовий розгляд, та частково підтримав апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах виправданого ОСОБА_9 підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку зазначається: 1) у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; 2) у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви змінення обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалося таке рішення, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Також у мотивувальній частині суд повинен описати результати оцінки доказів навести докази для підтвердження встановлених судом обставини, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін. Таким чином кожний доречний важливий і вирішальний аргумент учасників судового засідання має бути проаналізований і одержана відповідь. Висновки у судовому рішенні повинні прямо впливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто не допускати неоднозначного трактування. При цьому недостатньо лише цитувати законодавчі положення, а потім приймати рішення. Суддя повинен послідовно поєднувати закон із фактами у справі і наводити чіткі аргументи, яким чином було вирішено справу у конкретному випадку. Якщо цього не робити, це буде очевидне порушення права на справедливий суд, яке гарантує стаття 6 Європейської конвенції з прав людини.

Згідно вимог ст.370 КПК України, рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому висновки суду, зазначені у рішенні, мають прямо випливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто такими, що не допускають неоднозначного трактування.
Крім того суду необхідно послідовно поєднувати закон із фактами у справі і наводити чіткі аргументи. Не дотримання зазначених вимог під час розгляду справи кримінального провадження є порушенням права на справедливий суд, гарантований ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Разом із тим, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального та кримінального закону під час ухвалення вироку, допустив істотні порушення, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Із змісту ст. 415 КПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Крім того, п.1 ч.1 ст.415 КПК України у разі істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених п.7 ч.2 ст. 412 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіряючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, згідно вимог ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.10.2016 року скасовано вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2016 року відносно ОСОБА_9 із призначенням по кримінальному провадженню нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

При цьому скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд кримінального провадження в своїй ухвалі колегія суддів зазначила, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені істотні порушення вимог закону. Зокрема судом першої інстанції були допущені порушення вимог ст.ст.370, 374, КПК, щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості вироку.
В ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області зазначено, що у мотивувальній частині вироку суд повинен описати результати оцінки доказів, навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін.
Таким чином кожний доречний важливий і вирішальний аргумент учасників судового засідання має бути проаналізований і одержана відповідь. Висновки у судовому рішенні повинні прямо впливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто не допускати неоднозначного трактування. При цьому недостатньо лише цитувати законодавчі положення, а потім приймати рішення. Суддя повинен послідовно поєднувати закон із фактами у справі і наводити чіткі аргументи, яким чином було вирішено справу у конкретному випадку. Якщо цього не робити, це буде очевидне порушення права на справедливий суд, яке гарантує стаття: Європейської Конвенції з прав людини. Проте зазначене судом першої інстанції при винесенні вироку виконано не було.

Також у вказаній ухвалі зазначено, що при розгляді справи судом першої інстанції не було надано оцінку зібраним органом досудового слідства кожному доказу у провадженні, а саме:
- протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 від 16.07.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують правдивість свідчення потерпілого ОСОБА_15 , які він надавав під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, момент виїзду автомобіля "RENAUIT Kanqoo" на смугу зустрічного руху та інше. Також місце зіткнення на яке вказав потерпілий ОСОБА_15 не суперечить місцю зіткнення визначеному під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2013 року (т. 2 а.п. 43-53);
- протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 09.09.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "RANGE ROVER Turbo D" на смузі руху "LAND ROVER DEFENDER", остаточне розташування транспортних засобів після ДТП та інше (т. 2 а.п. 82-95);
- протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 19.09.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують правдивість свідчення ОСОБА_16 , які вона надала під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, спосіб визначення місця зіткнення, рух автомобіля "RENAUIT Kanqoo" через сніговий замет на смугу зустрічного руху, остаточне розташування транспортних засобів після ДТП та інше. Також місце зіткнення на яке вказала свідок ОСОБА_16 не суперечить місцю зіткнення визначеному дід час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2013 року (т. 2 а.п. 96-108);
- висновку експерта № 23 від 22.01.2013 року (автотехнічна експертиза) про те, що рульове управління, ходова частина і гальмівна система автомобіля "RENAUIT Kanqoo" на момент огляду та на момент ДТП знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей. Пошкодження та деформація автомобіля "RENAUIT Kanqoo" виникли в момент ДТП. Несправностей ходової частини, рульового керування та гальмівної системи, які б могли вплинути на керування транспортним засобом до ДТП, експертом автотехніком під час огляду виявлено не було (т. 2 а.п. 151-154);
- висновку експерта № 325 від 28.09.2013 року, якою встановлено, що водії автомобілів "LAND ROVER DEFENDER" та "RANGE ROVER Turbo D" не мали технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем "RENAUIT Kanqoo", в зв`язку з чим експерти дійшли висновку, що дії ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не знаходяться в причинному зв`язку із настанням ДТП. В розглянутій ДТП водію автомобіля "RENAUIT Kanqoo" ОСОБА_9 слід було діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 ПДР України (т. 3 а.п. 25-34) тощо.

Також колегією суддів в ухвалі зазначено, що суд першої інстанції навів докази, що вказують на наявність ознак порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження іншому потерпілому, а тому був зобов`язаний дати оцінку кожному доказу, відповідно до кваліфікації, про те не здійснив цього.

Разом із тим, як вбачається із оскаржуваного вироку суду першої інстанції, судом не виконано вказівки зазначені в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року.

Так у вироку наведено висновки експертів, разом із тим не надано їм належної оцінки, а також частково виконано вказівки колегії суддів апеляційного суду, викладені в ухвалі від 25.10.2016 року, а саме не надано оцінку кожному зібраному органом досудового слідства доказу у провадженні, і, зокрема:
- протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 від 16.07.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують правдивість свідчення потерпілого ОСОБА_15 , які він надавав під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, момент виїзду автомобіля "RENAUIT Kanqoo" на смугу зустрічного руху та інше. Також місце зіткнення на яке вказав потерпілий ОСОБА_15 не суперечить місцю зіткнення визначеному під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2013 року (т. 2 а.п. 43-53);
- протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 09.09.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "RANGE ROVER Turbo D" на смузі руху "LAND ROVER DEFENDER", остаточне розташування транспортних засобів після ДТП та інше (т. 2 а.п. 82-95);
- протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 19.09.2013 року, схемою та фото-таблицею до нього, які крім іншого, також підтверджують правдивість свідчення ОСОБА_16 , які вона надала під час досудового розслідування та в судовому засіданні, про місце зіткнення "RENAUIT Kanqoo" та "LAND ROVER DEFENDER" на смузі руху останнього, спосіб визначення місця зіткнення, рух автомобіля "RENAUIT Kanqoo" через сніговий замет на смугу зустрічного руху, остаточне розташування транспортних засобів після ДТП та інше. Також місце зіткнення на яке вказала свідок ОСОБА_16 не суперечить місцю зіткнення визначеному дід час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2013 року (т. 2 а.с. 96-108).

Отже, як вбачається і матеріалів провадження судом у вироку лише перераховано показання потерпілих та свідків, а також зазначено документи та висновки експертиз, які досліджувались у судовому засіданні.
Проте, їх оцінка, перевірка у співставленні зі свідченнями свідків, письмовими доказами чи висновками, які протирічать один одному взагалі не наведена, а тому вирок суду є не вмотивованим та незаконним.
Вирок суду є неконкретним. Так, попередній вирок по цій справі був скасований вищевказаною ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області та в ухвалі зазначено цілий ряд порушень допущених судом при розгляді справи, які слід усунути при новому розгляді, які є обов`язковими для виконання судом першої інстанції, при новому судовому розгляді.
Проте суд вказані вказівки не виконав, фактично переписав попередній вирок.
Суд першої інстанції формально розглянув матеріали кримінального провадження, не надав належної та обґрунтованої відповіді на доводи сторони обвинувачення, чим порушив право учасників судового провадження на об`єктивний та неупереджений розгляд кримінального провадження.
Більше того суд першої інстанції допустив інші істотні порушення вимог кримінального закону, зокрема, ухвалив виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, проте при цьому задовольнив заявлені цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та стягнув на їх користь 155 887 грн. 11 коп. та 117 261 грн. 11 коп. відповідно, що згідно вимог кримінального процесуального закону можливо тільки у разі визнання останнього винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції фактично не враховані та не виконані вказівки суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 25.10.2016 року, що є порушенням вимог ч.3 ст.415 КПК України, тобто дане кримінальне провадження розглянуто в суді першої інстанції із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, і які неможливо усунути під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу прокурора та захисника слід задовольнити частково, вирок суду першої інстанції слід скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, тому колегія суддів, згідно положень ч. 2 ст. 415 КПК України, не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому під час нового судового розгляду, суду першої інстанції необхідно усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, які стали підставами для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду, повно, всебічно і об`єктивно дослідити всі зібрані докази по справі, ретельно перевірити виконання вказівок колегії суддів апеляційного суду, викладених в ухвалі від 25.10.2016 року, та у даній ухвалі, усунути вказані недоліки, перевірити всі доводи апеляційних скарг та надати цим доводам належну правову оцінку та за результатами розгляду ухвалити мотивоване, законне та обґрунтоване рішення.

Разом із тим, оскільки в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області на даний час фактично працює один суддя ОСОБА_26 та ухвалою колегії суддів апеляційного суду від 25.10.2016 року скасовано вирок, винесений під головуванням судді ОСОБА_26 із направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів визнає за необхідне направити дане кримінальне провадження на розгляд до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2018 року стосовно ОСОБА_9 скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у Добровеличківському районному суді Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4