УХВАЛА

Справа № 569/2616/19

1-кс/569/1500/19

25 лютого 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_7 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , яке належить останньому на праві приватної власності, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області за процесуального керівництва військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000216 від
20 грудня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Із матеріалів клопотання вбачається, що відповідно до наказу начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області № 321 від 07 грудня 2015 року громадянина ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Дубровицького районного сектору Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області у спеціальному званні «підполковник служби цивільного захисту».

Згідно зі ст. ст. 19, 68 Конституції України начальник Дубровицького районного сектору ГУ ДСНС в Рівненській області ОСОБА_4 , зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. п. 1, 2 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1052 від 16.12.2015 Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Разом з тим, ОСОБА_4 відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 , як службовій особі, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що службова особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Однак, ОСОБА_4 , порушуючи обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 16 січня 2019 року у зв`язку вчиненням адміністративного правопорушення водій ДПРЧ-14 ОСОБА_8 про даний факт здійснив доповідь начальнику Дубровицького РС ГУ ДСНС в Рівненській області підполковнику служби цивільного захисту ОСОБА_4

24 січня 2019 року у першій половині дня начальник Дубровицького РС ГУ ДСНС в Рівненській області ОСОБА_4 , перебуваючи на території Дубровицького РС ГУ ДСНС в Рівненській області у місті Дубровиця, під час розмови повідомив ОСОБА_8 щодо необхідності передачі йому, ОСОБА_4 , грошових коштів в якості неправомірної вигоди у розмірі 200 (двісті) доларів США за приховування факту притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності та невжиття до нього заходів дисциплінарного характеру.

На вказану вимогу ОСОБА_9 погодився, при цьому звернувшись до правоохоронних органів із відповідною заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди.

4 лютого 2019 року близько 11 години, продовжуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, начальник Дубровицького РС ГУ ДСНС в Рівненській області ОСОБА_4 висунув категоричну вимогу ОСОБА_8 щодо необхідності передачі йому грошових коштів в якості неправомірної вигоди у розмірі 200 (двісті) доларів США за приховування факту притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності та невжиття заходів дисциплінарного характеру.

У подальшому, 07 лютого 2019 року згідно попередньої досягнутої домовленості начальник Дубровицького РС ГУ ДСНС в Рівненській області ОСОБА_4 у порушення вказаних вище вимог законодавства та своїх функціональних обов`язків, будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із метою особистого збагачення, близько 14 год. 35 хв. 07 лютого 2019 року перебуваючи поблизу будинку №8 по вулиці Миру, місто Дубровиця, Рівненської області, у транспортному засобі марки «Audi», д.р.н. НОМЕР_3 , вимагав та отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США за приховування факту притягнення останнього до адміністративної відповідальності та невжиття до нього заходів дисциплінарного характеру.

07 лютого 2019 року о 14 годині 45 хвилині ОСОБА_4 затримано працівниками правоохоронних органів, після отримання ним неправомірної вигоди у сумі 200 доларів США від ОСОБА_9 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

07 лютого 2019 року під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Audi», д.р.н. НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США, які останній вимагав та отримав від ОСОБА_9 за приховування факту притягнення його до адміністративної відповідальності та невжиття до нього заходів дисциплінарного характеру.

08 лютого 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

08 лютого 2019 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням відповідних обов`язків до 08.04.2019.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинення злочину ОСОБА_8 , протоколами допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом обшуку транспортного засобу від 07.02.2019, протоколом освідування особи ОСОБА_4 від 07.02.2019, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 07.02.2019, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо місця реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , по АДРЕСА_2 , встановлено, що вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Враховуючи, що санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, тому у подальшому суд може призначити покарання у виді конфіскації майна у зв`язку з цим необхідно накласти арешт на майно ОСОБА_4 , яке належить останньому на праві приватної власності, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задоволити.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити.

Заслухавши прокурора, захисників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, дослідженими протоколами слідчих дій, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадках пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, те що у межах кримінального провадження слід забезпечити конфіскацію майна, як виду покарання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту на майно.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , яке належить останньому на праві приватної власності, а саме: квартира АДРЕСА_1 забороною розпорядження таким майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя