УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012930 від 07 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення,, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
13 грудня 2018 року слідчий відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012930 від 07 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0012930 від 07 грудня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 грудня 2018 року ОСОБА_5 діючи спільно із ОСОБА_6 , перебуваючи у центральній частині м. Києва, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, розробили злочинний план направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, який полягав в тому, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись у центральній частині міста Києва, повинні були вистежити автомобіль та шляхом розбиття скла з салону викрасти чуже майно.

ОСОБА_6 повинен був підійти до автомобіля та шляхом розбиття скла таємно викрасти чуже майно, а ОСОБА_5 в свою чергу повинен був стояти неподалік та спостерігати за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб або працівників поліції повідомити про це ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньої змовою групою осіб, діючи відповідно до розробленого плану ОСОБА_6 , 07 грудня 2018 року, близько 12 години 10 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, площа Львівська. 4-Б, помітив автомобіль марки «ЗАЗ ВІДА», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та був припаркований на узбіччі дороги, а в салоні на передньому пасажирському сидінні лежала шкіряна сумка коричневого кольору, фірми «Langsa», вартістю 850 гривень, в якій знаходились шкіряний гаманець коричневого кольору, вартістю 250 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ЗАЗ ВІДА», номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення офіцера Національної гвардії України, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які матеріальної цінності не становлять для потерпілого, вважаючи що в сумці можуть знаходитись цінні речі та гроші, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 відійшов на декілька метрів від автомобіля та став спостерігати за навколишньою обстановкою, а Хвтісаурішвілі Прідоні в свою чергу, підійшов до автомобіль марки «ЗАЗ ВІДА», номерний знак НОМЕР_1 та заздалегідь підготовленим предметом розбив праве переднє пасажирське скло, після чого правою рукою дістав належну ОСОБА_7 шкіряну сумку коричневого кольору, фірми «Langsa», вартістю 850 гривень, в якій знаходились шкіряний гаманець, коричневого кольору, вартістю 250 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ЗАЗ ВІДА», номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення офіцера Національної гвардії України, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

В цей час протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були викриті працівниками поліції, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діючи відкрито, почали тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, ігноруючи вимогу працівників поліції, зупинитись та повернути викрадені речі, побігли з викраденим у невідомому напрямку.

А всього, ОСОБА_5 діючи спільно із ОСОБА_6 , відкрито, за попередньою змовою групою осіб, викрали шкіряну сумку коричневого кольору, фірми «Kangsa», вартістю 850 гривень, в якій знаходились шкіряний гаманець коричневого кольору, вартістю 250 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ЗАЗ ВІДА», номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення офіцера Національної гвардії України, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли розпорядившись викраденим на власний розсуд.

07 грудня 2018 року під час огляду місця події за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, вул. Зв`язківців в автомобілі марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_2 було виявлено та вилучено металевий стержень, кутова ручка, свердло, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 та автомобіль марки «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 .

07 грудня 2018 року ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, під час затримання ОСОБА_6 було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено, ремінь чорного кольору, пару шнурівок, комплект ключів для автомобіля в кількості 2 штук та брилка, 9 гривень 10 копійок, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Хундай Туксон» н.з. НОМЕР_2 , шкіряна візитниця чорного кольору, у якій знаходиться картка банку Приватбанк № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , картка на АЗС «ВОК» № НОМЕР_6 . картка на АЗС «Кло», мобільний телефон марки «Соні» ІМЕІ: НОМЕР_7 , з сім картою № НОМЕР_8 .

07 грудня 2018 року ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, під час затримання ОСОБА_5 було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Ксіомі редмі 4Х», імеі 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , з сім картами за номером НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , посвідка на тимчасове проживання на території України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_13 ; шкіряний гаманець чорного кольору, у якому знаходиться банківська картка банку Приватбанк № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ; дисконтна картка «Арома кава»; 1 долар США, 104 гривні 20 копійок; шкіряний ремінь чорного кольору; пара шнурівок чорного кольору; запальничка синього кольору; навушники блотус.

07 грудня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

07 грудня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Виходячи зі змісту клопотання, на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначені вище предмети, які були вилучені в ході проведення оглядів місця події з метою подальшого його збереження та не допущення його знищенню, так як воно має суттєве значення по кримінальному провадженню та в подальшому буде прийнято рішення про визнання його речовим доказом.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив його задовольнити. Просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Особи, у яких було вилучено майно підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та їх захисники були повідомлені завчасно та належним чином про розгляд клопотання, із заявою про відкладення судового розгляду та іншими клопотаннями не зверталися.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, матеріали клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 07 грудня 2018 року під час огляду місця події за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, вул. Зв`язківців; а також майно, яке було виявлено та вилучено 07 грудня 2018 року під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, та майно, яке було виявлено та вилучено 07 грудня 2018 року під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий посилається на те, що вилучене в ході проведення огляду місця події, а також вилучене в ході затримання підозрюваних майно, має суттєве значення у кримінальному провадженні та в подальшому буде прийнято рішення про визнання його речовим доказом, однак належних доказів про відповідність вилученого майна вимогам ст.98 КПК України та наявність ознак речових доказів у кримінальному провадженні №0012930 до клопотання слідчим не долучено, а також не наведено в судовому засіданні.

При цьому, ані зі змісту клопотання про арешт майна, ані з інших матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання, не вбачається які саме ознаки вилученого майна вказують на його відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Разом з тим, до клопотання про арешт майна не долучено відповідної постанови про визнання вилученого в ході огляду місця події та затримання підозрюваних майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0012930.

Водночас посилання слідчого на те, що вилучене майно має суттєве значення по кримінальному провадженню та в подальшому буде прийнято рішення про визнання його речовим доказом, не є безумовною підставою вважати таке майно речовим доказом у кримінальному провадженні.

Також до матеріалів клопотання не долучено і протоколу огляду майна, з якого б вбачалося, що вилучене майно оглядалося та була встановлена сукупність ознак майна як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні та його відповідність критеріям ст.98 КПК України.

З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене 07 грудня 2018 року під час огляду місця події за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, вул. Зв`язківців; майно, яке було виявлено та вилучено 07 грудня 2018 року під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; майно, яке було виявлено та вилучено 07 грудня 2018 року під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012930 від 07 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення,, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1