Справа № 159/72/19
Провадження № 1-кп/159/114/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000996 від 04 травня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 такого, що має судимості:

- 23.01.2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 16.11.2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , повторно,03 травня 2018 року, близько 14 год., перебуваючи на березі річки Турія поблизу вул. Підколодного в м. Ковель, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав жіночу сумку чорного кольору, виготовлену із шкірозамінника, що не становить майнової цінності для потерпілої, та в якій знаходилися: мобільний телефон марки « Nomi і181» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 вартістю 197, 07 гривень, з сім-картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», на рахунку яких не було грошових коштів, загальною вартістю 50 гривень, та грошові кошти у сумі 1600 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1847 грн. 07 коп.

Крім цього, повторно, 09 травня 2018 року, близько 15 години, перебуваючи у подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна,шляхом вільного доступу з картонної коробки, що стояла на столі вказаного подвір`я, таємно викрав мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 5 А1429» ІМЕІ НОМЕР_3 вартістю 1706, 67 гривень, у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» вартістю 25 гривень, на рахунку якої не було грошових коштів, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1731 грн. 67 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні. Зокрема, підтвердив обставини по всіх епізодах, визнавши час, місце, спосіб скоєння злочинів, перелік викраденого майна та його вартість.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (злочинів), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненнях обвинуваченим кримінальних правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності. Зокрема суд враховує ту обставину, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та повторно скоїв аналогічні злочини.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, а обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, призначене у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Призначаючи покарання за сукупністю злочинів ближче мінімального розміру, суд приймає до уваги суму викраденого, позицію щодо покарання потерпілих, які будь-яких претензій не мають, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 його стан здоров`я.
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2018 року обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, а тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням даного вироку та вимог ст.72 КК України.
Згідно ч.2 ст.377 КПК України при засудженні до обмеження волі суд з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право звільнити обвинуваченого з-під варти.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 протягом останніх років неодноразово вчиняв злочини проти власності, за який був засуджений в тому числі двічі за 2018 рік, а тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2018 року визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 4 ( чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст.72 КК України в строк призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 21.07.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні обмеження волі.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 21 липня 2018 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз в сумі 1287 ( одну тисячу двісті вісімдесят сім грн.).

Скасувати арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2018 року, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 5S», IMEI НОМЕР_3 , що знаходиться на зберігання в камері речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області та який визнаний речовим доказом повернути власнику ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Nomi i181» IMEI1 НОМЕР_1 , ІMEI2 НОМЕР_4 , який перданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити у власності останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, захисникові, потерпілим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1