Дата документу 29.01.2019 Справа № 310/4048/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/132 /19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/4048/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.107 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)», в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» ОСОБА_8 від 15.05.2018 року про умовно-дострокове звільнення, згідно зі ст. 107 КК України, засудженого ОСОБА_7 .

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 04.06.2018 року до Бердянського міськрайонного суду надійшло подання в.о. начальника ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» ОСОБА_8 , не підтримане головою спостережної комісії Бердянської міської ради, ОСОБА_9 , від 15.05.2018 року про умовно-дострокове звільнення згідно зі ст. 107 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції прийшов до переконання, що з матеріалів, долучених до подання адміністрації установи Бердянська ВК-77, не вбачається достатніх даних, які свідчать про реальне виправлення засудженого ОСОБА_7 , оскільки його поведінка за весь період відбування покарання не підтверджує його виправлення, не створює у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки поза умов ізоляції.

В апеляційній скарзі засуджений зазначає, що він відбуває покарання в Бердянській виправній колонії №77 на дільниці соціальної реабілітації з 07.09.2016 року. На дільниці режим утримання не порушував та виконував усі законні вимоги, приймав активну участь з благоустрою, за примірну поведінку та відношення до праці отримав три заохочення. Зазначає, що за час перебування у слідчому ізоляторі м. Кривий Ріг з 02.09.2013 року до 29.07.2016 року він не усвідомлював наслідків, які могли настати через всі його стягнення та догани, оскільки потрапив до тюрми, будучи підлітком, був підданий моральному та фізичному впливу зі сторони інших засуджених та змушений був дотримуватися їхніх правил. Потрапивши до БВК-77, зрозумів та усвідомив всю тяжкість вчиненого ним злочину, щиросердно розкаюється. Зазначає, що бажає вийти на свободу та жити нормальною людиною, мати сім`ю та допомагати батькам та рідним. За час перебування у колонії має позитивну характеристику, працевлаштований, приймає активну участь в суспільно-корисній праці з благоустрою місць позбавлення волі та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, згідно довідки бухгалтерії виконавчих листів не має. Також зазначає, що розгляд подання в.о. начальника колонії щодо його умовно-дострокового звільнення відбувався в режимі відеоконференції, під час якої були технічні несправності, а саме при оголошенні суддею ухвали система «зависла», він та представник колонії нічого не чули та не бачили, під час повторного здійснення відеодзвінка суддя повідомив, що йому відмовлено, а ухвалу повторювати він не буде. При цьому, при розгляді подання йому не було задано жодного питання та не надано можливості пояснити свою некоректну поведінку у слідчому ізоляторі.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу районного суду та задовольнити клопотання в.о. начальника ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, згідно зі ст. 107 КК України, п. 14 ст. 134 КВК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який вважав, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, прохав скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2016 року за п. 7, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

При таких обставинах, розгляд питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 повинен був відбуватися за обов`язкової участі захисника.

В порушення вказаних вимог кримінального процесуального законодавства міськрайонний суд розглянув провадження за поданням в.о. начальника ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 без участі захисника.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки міськрайонний суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі і порушення права на захист засудженого ОСОБА_7 .

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, усунути вищевказані порушення, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження, в тому числі і ті, на які вказував апелянт в своїй апеляційній скарзі, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» ОСОБА_8 від 15.05.2018 року про умовно-дострокове звільнення, згідно зі ст. 107 КК України, засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4