Справа № 539/4842/18
пров. № 1-кп/544/212/2018
УХВАЛА
іменем України
28 грудня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000931 від 26.07.2018 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 311 КК України,

У С Т А Н О В И В:
У провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Також 28 грудня 2018 року до суду від процесуального прокурора надійшло клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду чи змінити місце проживання через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, що унеможливить судовий розгляд та призначення йому покарання за скоєні кримінальні правопорушення. Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 постійних заробітків для існування не має, офіційно не працює, легальних джерел його доходів не встановлено. Обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні трьох епізодів тяжкого злочину, тому перебування його на волі призведе до продовження злочинної діяльності. Також метою обрання запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав та просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Вважали недоцільним обирати обвинуваченому раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, що виправдовують подальше його застосування. Захисник обвинуваченого вважав за доцільне обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю, враховуючи, що обвинувачений має на утриманні матір похилого віку, яка потребує його догляду.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, вивчивши матеріали провадження у межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.311 КК України. При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у сукупності із такими обставинами як вік обвинуваченого та стан його здоров`я, про який учасники провадження нічого не заявили. Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який ніде не працює, офіційних джерел доходу не має, раніше судимий, не має стійких соціальних зв`язків, періодично (з його слів) вживає наркотичні засоби та обвинувачуються в учиненні двох епізодів тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Суд вважає, що в сукупності вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик можливості обвинуваченого переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність.
Наявний і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинуваченого незаконно впливати на свідків та експертів, оскільки останні ще не допитувались судом. А відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Також суд бере до уваги, що в силу п. 4 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З огляду на вищезазначені обставини, зважаючи на те, що прокурором обґрунтовано доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів з огляду на тяжкість вчиненого, відсутність звернень про взяття обвинуваченого на поруки або внесення за нього застави, доведені ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, їм не можливо запобігти більш м`якими запобіжними заходами, суд вважає необхідним клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити. Суд приходить до висновку, що тільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Доводи, на які посилається захисник обвинуваченого, не зменшують вищевказаних ризиків та не є достатніми підставами для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно обрати на строк шістдесят днів, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та виконання вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, тобто до 25.02.2019 року.На думку суду, продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року). Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики виключають на даний час можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальне становище, тяжкість правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, ч. 3 ст. 315, главою 18 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 28 грудня 2018 року 22 год.00 хв.

Визначити строк дії ухвали до 25 лютого 2019 року до 22 год. 00 хв.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання обвинувачений ОСОБА_5 підлягає направленню до Полтавського слідчого ізолятора УДПтСУ в Полтавській області.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 70 480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят ) грн. у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок № 6001 в ГУК у м.Києві, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача ( МФО) 89998, код класифікації доходів бюджету 22030200; отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/ 22030200, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22 год. 00 хв. 25 лютого 2019 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на визначений ухвалою рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора УДПтСУ в Полтавській області.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово Пирятинський районний суд Полтавської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1