УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011812 від 06 листопада 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 07.11.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.
ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, 06.11.2018 приблизно о 17 год. 35 хв., перебуваючи в магазині роздрібної торгівлі одягом під назвою «Одяг з Європи», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 21, взяла в торговому залі зазначеного магазину наступне майно: шапка чорного кольору зимова «John Richmond» J2-E16-016 вартістю 412 грн. 50 коп.; кофта темно-синього кольору з металевим замком «EXPIDITION NAPURE», вартістю 375 грн.; кросівки світло-коричневого кольору «adidas», вартістю 1666 грн. 67 коп., що належить ФОП « ОСОБА_9 ». Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 вибігла з магазину, із відкрито викраденим майном, після чого маючи реальну змогу розпорядитись вказаним майном, покинула територію будівлі АДРЕСА_3 . Однак в подальшому була затримана працівниками поліції.
У судовому засіданні прокурор просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважав, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних обставин свідчить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на відсутності наведених стороною обвинувачення ризиків.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
В провадженні слідчого відділу ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0011812 від 06.11.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування стадії розслідування, що має місце у цьому випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у скоєнні інкримінованого злочину.
Також слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, непрацездатних утриманців, тобто факторів, які б стримали останньої від дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.
Наявність ризику продовження ОСОБА_6 злочинної діяльності та вчинення нею нового кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що остання офіційно не працевлаштована. Враховуючи майновий стан ОСОБА_6 та її соціальний характер у суспільстві, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність або вчинити ряд нових кримінальних правопорушень.
Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Слідчий суддя вважає, що прокурором зазначена вище обставина не доведена, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків.
Крім того, у силу ст. 177 КПК слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання; репутацію підозрюваної.
Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011812 від 06 листопада 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на неї такі обов`язки:
- не залишати приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня;
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 .
Строк дії цієї ухвали встановити по 07 січня 2019 року включно.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.
ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти.

Слідчий суддя: ОСОБА_1