Справа № 364/1119/18
Провадження № 1-кп/364/49/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного 15.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пултівці Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України) раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 01.02.2019 р. надійшов затверджений прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. Цей обвинувальний акт надійшов до суду разом з ухвалою Київського апеляційного суду від 16.01.2019 р. про скасування вироку Володарського районного суду Київської області від 27.09.2018 р. та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Ухвалою суду від 05.02.2019 р. у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 18.03.2019 р., відкладене на 28.03.2019 р. у зв`язку із залученням захисника.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вказав суду на доцільність призначення по даному кримінальному провадженню судового розгляду, зазначивши про відсутність підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 погодилися з позицією прокурора. Водночас захисник заявив клопотання про повернення обвинуваченому паспорта громадянина України, вилученого під час обшуку, а також клопотання про виклик свідка, вирішення якого погодився віднести на стадію судового розгляду під час встановлення порядку дослідження доказів.

Вирішуючи питання щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження або прийняття інших рішень, передбачених частиною третьою статті 314 КПК України, суд виходить з такого.
На підставі пунктів 3, 5 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
За визначенням пункту 13 частини першої статті 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Відтак, для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу відповідного передбаченого КК України діяння (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона злочину) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Відповідно до норм частини четвертої статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування; обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно з вимогами частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити перелічені в цій статті відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5).
За правовим висновком Верховного Суду України, викладеним, зокрема, у постанові від 24.11.2016 р. у справі № 5-328кс16, аналіз наведеної норми пункту 5 частини другої статті 291 КПК України свідчить, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу «формула обвинувачення»); 3) формулювання обвинувачення. При цьому під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі; фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Отже, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо, а правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі об`єктивної сторони злочину.
Тому в обвинувальному акті формулювання обвинувачення з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно визначеним статтею 91 КПК України предметом доказування, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб ця особа мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.
Відповідно до вимог підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
З цього приводу Європейський суд з прав людини, практику якого суд застосовує як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») неодноразово зазначав, що хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної

справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні і юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження (зокрема, рішення ЄСПЛ від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», від 25.07.2000 р. у справі «Маттоціа проти Італії», від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», від 09.10.2008 р. у справі «Абрамян проти Росії», від 09.03.2011 р. у справі «Жупнік проти України»).
На порушення наведених вище вимог КПК України в обвинувальному акті відносно обвинувачення ОСОБА_4 викладено формулювання обвинувачення з посиланням на те, що наркотичні засоби в обвинуваченого були виявлені під час проведення невідкладного обшуку. Проте нормами КПК України не передбачено поняття невідкладного обшуку, а обшук житла, приміщення чи іншого володіння особи проводиться виключно на підставі ухвали слідчого судді, що впливає на вирішення питання про винність обвинуваченого та є перешкодою для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

Крім того, покладене в основу формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_4 не конкретизоване щодо часу, місця придбання та особи, в якої придбано особливо небезпечний наркотичний засіб.

Наведенні вище порушення вимог КПК України щодо формулювання обвинувачення ОСОБА_4 встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 16.01.2019 р. про скасування вироку Володарського районного суду Київської області від 27.09.2018 р. і призначення нового розгляду в суді першої інстанції та кваліфіковані судом апеляційної інстанції як істотні порушення кримінального процесуального закону, що стали однією з підстав для скасування названого вироку суду.

Відповідно до частини третьої статті 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Крім того, на порушення вимог пункту 2 частини другої статті 291 КПК України в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 відсутні всі передбачені законом анкетні відомості обвинуваченого, а саме: щодо його громадянства.

Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності процесуальної можливості усунення наведених вище недоліків обвинувального акту та призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд виходить з такого.
Належне у відповідності із вимогами КПК України конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування не лише тому, що впливають на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але і тому, що в подальшому впливають на увесь визначений законом порядок судового розгляду.
У зв`язку з цим після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам статті 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених частиною третьою статті 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Тож завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
З огляду на це та враховуючи специфіку судового розгляду, який відповідно частини першої статті 337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін (стаття 22 КПК України), тому у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються статтею 291 КПК України, з правової точки зору, не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі поданого до суду для розгляду кримінального провадження обвинувального акту.
При цьому суд бере до уваги право і можливість сторони обвинувачення змінити в суді пред`явлене обвинувачення. Проте така зміна здійснюється на стаді судового розгляду (частина друга статті 337 КПК України), якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення,у вчиненні якого обвинувачується особа (частина перша статті 338 КПК України). У той же час як судовий розгляд починається з оголошення прокурором обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК України) та роз`яснення головуючим суддею обвинуваченому суті обвинувачення, з`ясування, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання (частина перша статті 348 КПК України).
Відтак, на самому початку судового розгляду, у разі його призначення, пред`явлене обвинувачення має бути сформоване достатньо конкретно і зрозуміло, узгоджуватися та відповідати правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому злочину з тією метою, щоб він розумів суть пред`явленого обвинувачення, а суд мав можливість виконати наведені вимоги статті 348 КПК України.
До того ж за змістом пункту 15 частини другої статті 36, частини другої статті 337, частини першої статті 338 КПК України зміна обвинувачення в суді є виключним правом прокурора (правова позиція, викладена, зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 21.11.2017 р. у справі № 361/744/15-к). Тому суд не має повноважень зобов`язувати прокурора змінити формулювання обвинувачення, внести будь-які виправлення тощо як до, так і під час судового розгляду.

Зважаючи на усе викладене, враховуючи обов`язкові для суду першої інстанції висновки і мотиви Київського апеляційного суду, через які було скасовано попередній вирок суду у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що наведені обставини свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.
Водночас на стадії підготовчого провадження суд не розглядає та не вирішує питання щодо доведеності вини обвинуваченого, достатності зібраних доказів, а так само правильності кваліфікації дій обвинуваченого.
Повертаючи обвинувальний акт прокуророві, суд також бере до уваги, що до матеріалів судового провадження під час попереднього розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції долучено в повному обсязі матеріали досудового розслідування (один том), які є необхідними для належного виконання вимог суду щодо усунення встановлених цією ухвалою суду недоліків, у зв`язку з цим ці матеріали підлягають поверненню стороні обвинувачення разом з обвинувальним актом.
Клопотань щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не подавалося, прокурором вказано на відсутність підстав для застосування таких заходів.

Зважаючи на повернення обвинувального акту прокуророві, питання щодо призначення досудової доповіді не вирішується.

Вирішуючи питання захисника щодо повернення обвинуваченому вилученого паспорта громадянина України та заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, в тому числі прокурора, який відніс вирішення цього питання на розсуд суду, суд виходить з такого.

За загальним правилом питання щодо речових доказів вирішуються у вироку суду за наслідками розгляду відповідного кримінального провадження.

Разом з тим, як повідомив обвинувачений у суді, через вилучення паспорту за станом на тепер у нього відсутні будь-які документи, що посвідчують його особу. Захисник також звернув увагу на те, що через вилучення паспорту обвинувачений не матиме змогу реалізувати своє право голосу як виборця, зокрема, на чергових виборах Президента України.

За таких обставин, виходячи із засад розумності та забезпечення конституційних прав обвинуваченого, зокрема, на участь у виборах, що не обмежуються навіть у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, суд вбачає доцільним повернути обвинуваченому паспорт громадянина України, який згідно з даними обвинувального акта зберігається в камері схову речових доказів.

Керуючись статтями 100, 291, 314, 369-372, 392, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, разом з матеріалами досудового розслідування (один том) повернути прокурору.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному 15.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176, а саме: паспорт громадянина України ОСОБА_4 , серія НОМЕР_1 , що міститься в спеціальному пакеті № 0007989 та знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути власникові.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1