№ 207/2262/17
№ 1-кп/207/88/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2017 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 08.11.2016 року.

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні заявив клопотання про заміну запобіжного заходу відносно його підзахисного з тримання під вартою на домашній арешт з наданням достатнього часу на забезпечення життєдіяльності ОСОБА_7 та членів його родини. В обґрунтування свого клопотання захисник ОСОБА_8 зазначив, що його підзахисний має сталі соціальні зв`язки, одружений, до затримання працював, займався спортом, має матір похилого віку, яка є інвалідом 2 групи та потребує постійного стороннього догляду, позитивно характеризується за місцем проживання, на даний час допитані потерпілий та свідки, тобто відпали ризики, щодо впливу обвинуваченого на потерпілого і свідків.

Немає підстав також вважати, що ОСОБА_7 буде ухилятися від суду, чи буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 також просить змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, щоб він міг допомагати своїй родині. Обіцяє з`являтися до суду за першою вимогою, не перешкоджати кримінальному провадженню та не вчиняти нових правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , посилаючись на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вислухавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , самого обвинуваченого ОСОБА_7 , вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та розмір покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, тривалий термін знаходження обвинуваченого під вартою, а також той факт, що на даний час відпали ризики у вигляді впливу на потерпілого та свідків та перешкоджання іншим чином встановленню істини по справі, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, одружений, має на утриманні матір інваліда 2 групи (загальне захворювання опорно-рухового апарату), яка відповідно до висновку ЛКК №1140 від 08 квітня 2019 року за стоном здоров`я потребує постійного строннього догляду, так як нездатна до самообслуговування, наявність позитивних характеристик, міцні соціальні зв`язки, а також враховуючи відсутність даних про те, що останній схильний до антисоціальної поведінки, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає особі обвинуваченого та на даний час не є співмірним з існуючими ризиками.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

Окрім цього в рішенні від 06.12.2007 р. у справі «Попков проти Росії» Європейський суд, пославшись на п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дійшов висновку, що тяжкість правопорушення не може бути достатньою підставою для застосування до особи найбільш тяжкого запобіжного заходу, оскільки тримання підозрюваного під вартою не може бути виправданим лише очікуванням того, що в подальшому він може бути покараний до позбавлення волі на підставі вироку суду. Підозрюваний повинен бути звільнений на час розслідування справи, якщо державні органи не зможуть надати достатньо вагомі підстави, які виправдовують його тримання під вартою. Органи влади повинні надати обґрунтовані підстави для будь-якого самого мінімального строку тримання під вартою.

За таких обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому суд вважає за необхідне замінити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає в забороні залишати житло з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Разом з цим суд вважає, що для необхідності забезпечення життєдіяльності підозрюваного, домашній арешт до підозрюваного необхідно застосувати у певний період часу, а саме з 21 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити на домашній арешт строком по 08 червня 2019 року, що полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на період часу з 21-00 годин вечора до 07-00 годин ранку.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до службової особи на визначений нею час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-
- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Ухвалу направити для виконання Південному ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, за місцем мешкання обвинуваченого.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3