Справа № 456/5109/18
Провадження № 1-кп/456/102/2019
ВИРОК

іменем України

19 лютого 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження №0001606 від 19.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норільськ Російська Федерація, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2018р. за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року шести місяців позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 один рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 17.11.2018р. близько 12.50 год., таємно, повторно викрав демісезонну куртку, 46 розміру, темно синього-кольору, торгівельної марки «G», яка була підвішена на вішаку навпроти магазину «Фешн-джинс», що в м. Стрий по вул. Торговиця, 35, Львівської області, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 933,33 грн..

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що в той день проходив по вул. Торговиця в м. Стрий, де з-під магазину «Фешн-джинс» викрав чоловічу куртку темно-синього кольору, яку в подальшому продав, а виручені кошти витратив для власних потреб. На даний час відшкодував завдані збитки. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на

увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також, при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 по справі не встановлено.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно частково відшкодував заподіяні збитки.

Враховується, що обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються по місцю проживання, має молодий вік, потерпілий претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (зі змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. В такому випадку суд повинен визначити вид і розмір основного і додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

При цьому, згідно п.4 вказаної статті остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно призначене шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним в максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 новий злочин вчинив 17.11.2018 року - тобто до відбуття покарання по вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2018 року у виді 1 року шести місяців позбавлення волі на підставі ст.. 75 КК звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк один рік.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_4 вчинив новий злочин до відбуття покарання за попереднім вироком, тому відповідно до вимог ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, повинна бути приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2018 року.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе лише шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Питання речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 1 (один) рік сім місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2018 року та визначитиОСОБА_4 остаточне покарання 1 (один) рік вісім місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Речові докази: нову куртку, 48 розміру, темно синього-кольору, яка повернута потерпілому ОСОБА_5 залишити в потерпілого; куртку чорного кольору з шкірзамінника, розміру S, яка передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Стрийського ВП повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ..
Стягнути в користь держави з ОСОБА_4 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень за проведення товарознавчої експертизи № 9/759 від 14.12.2018р..
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1