пр. № 1-кп/759/407/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005001 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, навчає759/17263/18ться в 9 класі санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №20 Шевченківського району м.Києва, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законний представник: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , 20.06.2018, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №3-А по вул. Покотило в м. Києві, разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, відкрито викрав чуже майно у неповнолітнього ОСОБА_8 , завдавши батьку останнього - ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.

Так, ОСОБА_3 20.06.2018 приблизно о 18 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку №3-А по вул. Покотило в м. Києві, разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, помітив наочно йому знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , який проходив біля вказаного дому, тримаючи сумку з особистими речами, та з метою покращення свого матеріального становища, вирішили вчинити злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 20.06.2018 приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №3-А по вул. Покотило в м. Києві, разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав сумку, яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, в якій знаходились наступні речі:

-колонка «Джібі ей» червоного кольору, вартістю 600 гривень;

-навушники чорного кольору для мобільного телефону, вартістю 20 гривень;

-флешка, об`ємом 2 Гб, вартістю 150 гривень.

-мобільний телефон «Н тісі АТ8181», вартістю 400 гривень, в корпусі якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, а всього майна на загальну суму 1200 гривень.

Заволодівши в такий спосіб майном у неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, з місця вчинення злочину втекли разом із викраденим майном, чим завдали батьку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 20.06.2018, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №3-А по вул.Покотило в м.Києві, разом з малолітнім ОСОБА_7 , відкрито викрали майно у неповнолітнього ОСОБА_8 .

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.186 ч.1 КК України правильно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному, повне відшкодування завданої шкоди та вчинення злочину неповнолітнім, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд, враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, навчається, характеризується позитивно, щиро розкаявся в скоєному, а також досудову доповідь представника уповноваженого органу ювенальної пробації м.Києва, знаходить за можливе звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру передбачених п.п.1,2,3 ч.2 ст.105 КК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року зазначив, що покарання, як втручання держави в особисте приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

На підставі викладеного, керуючись ст.105 КК України, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_3 звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, передачі неповнолітнього під нагляд опікуна ОСОБА_10 строком на 1 (один) рік та обмеження дозвілля, а саме заборонити ОСОБА_3 протягом встановленого нагляду залишати місце свого постійного проживання: АДРЕСА_2 в період часу з 22 години по 06 годину наступного дня.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1