Справа № 466/472/17
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

20 листопада 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження №0004680, яке внесено 28.10.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 26.12.2016 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 14.09.2018 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 23.11.2018 року ( включно).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки розглянути справу у передбачені законом строки не представляється за можливе, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заперечили щодо продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Крім того, як зазначено у п. 219 рішення Європейського суду з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що станом на даний час не можливо завершити розгляд кримінального провадження, оскільки не досліджено письмові докази у справі, не заслухано пояснення обвинуваченого, що могло бути підставою для підтвердження чи спростування пред"явленого обвинувачення ОСОБА_5 , а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

постановив:

продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 24 листопада 2018 року до 22 січня 2019 року(включно).

Вручити копію ухвали обвинуваченому, прокурору.

Скерувати копію ухвали на виконання до Львівської установи відбування покарань УДПтСУ у Львівській області (№19).

Суддя ОСОБА_1