Провадження №1-в/193/77/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
27 березня 2019 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка подання начальника Софіївського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Синельникове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 20 лютого 2018 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 02 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік, -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2019 року до суду звернувся начальник Софіївського районного сектора філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 з поданням про направлення матеріалів для розгляду та вирішення питання про звільнення від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відділу пробації до судового засідання з`явилась, підтримала подання та наполягала на його задоволенні, пояснила що, засуджений жодного разу не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, а також з 25 вересня 2018 року оголошено в розшук засудженого ОСОБА_5 ..

Засуджений ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що на підставі ст.78 КК України засуджений не виконав жодним чином покладені на нього обов`язки і зазначене свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Зазначає, що засуджений ОСОБА_5 був оголошений у розшук.

Відповідно ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку представника пробації, прокурора, повно та всебічно дослідивши в судовому засіданні подання та наданні до нього матеріали, приходить до наступного.

Як вбачається з подання, обов`язків покладених судом на ОСОБА_5 він не дотримався, за винятком першого відвідування жодного разу не з`явився до Софіївського районного сектора з питань пробації, згідно чинного законодавства на адресу засудженого було направлено виклики, за якими він жодного разу не з`явився. 08 травня 2018 року було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_5 і встановлено що останній зник з місця проживання. Цього ж дня було розпочато першочергові розшукові заходи.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно з ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року ОСОБА_5 визнано винним за ст.185 ч.1 КК України. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 01 рік, зобовязавши його на підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 3-5).

Згідно пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вони розповіли що засуджений ОСОБА_5 разом з ними працював, та 14 квітня 2018 року вони виїхали з с.Петропалівка, де разом працювали на вихідні дні, вони поїхали до родичів а засуджений ОСОБА_5 до м.Дніпро на іншу роботу. З тих пір його вони більше не бачили і не спілкувалися (а.с.9-10).

Тому на підставі постанови про заведення розшукової справи від 25 вересня 2018 року, засудженого ОСОБА_5 , 1992 року народження, було оголошено в розшук РС№81718003 та направлено його на облік УІАП ГУ НП в Дніпропетровській області (а.с.12).

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із змінами), суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обовязків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Із зазначенним поданням Софіївський районний сектор з питань пробації до суду не звертався.

Підставою для скасування іспитового строку згідно з вимогами ст. 166 КВК України є невиконання засудженим покладених обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного 20 лютого 2018 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області покарання, в зв`язку з тим, що останній в порушення ч.2 ст.78 КК України в повному обсязі не виконав покладені на нього обов`язки згідно вироку Софіївського районного суду від 20.02.2018 року.

На підставі ст.78 КК України, ст.ст.152, 165, 166 КВК України, ст.ст.376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У поданні начальника Софіївського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного судувпродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровській області.

Оголошено повний текст ухвали 29 березня 2019 року о 12.30 год.

Суддя ОСОБА_1