Справа № 729/205/18
1-кп/729/10/19 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ( порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження) за наступних обставин: 03.04.2016 близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем«TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Незалежності в с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області зі сторони залізничної станції до перехрестя вул. Незалежності та вул. Братів Лисенків порушуючи вимоги п.1.5, п. 2.3б, п. 10.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, які відповідно регламентують:
1.5. (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);
2.3 б (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі);
п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);
був неуважний не стежив за дорожньою обстановкою відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, біля ринку в центрі с. Кобижча виїхав на ліве узбіччя вул. Незалежності, по ходу руху керованого ним автомобіля та скоїв наїзд на велосипед «АІСТ» керований ОСОБА_8 , який перевозив на рамі пасажира ОСОБА_6 та рухався в зустрічному напрямку відносно автомобіля керованого ОСОБА_4 .
В результаті наїзду ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки, перелому обох кісток лівої гомілки, забійно-рвані рани на обох колінних суглобах, забійну рану на обличчі, які виникли одночасно внаслідок дії тупих предметів по механізму удару (ударів) в строк та за обставин дорожньо-транспортної пригоди 03.04.2016 та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.1.5, п. 2.3б, п. 10.1 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 надано клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та його особисту письмову заяву в якій він також просить звільнити його від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений в судовому засіданні клопотання захисника та свою письмову заяву підтримав та просив їх задовольнити, розуміє, що його звільнення від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.
Потерпіла та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений не визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, не відшкодував заподіяну шкоду. Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з приписами ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.286 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості за яке передбачене покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2,3 ст. 49 КК України.
Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження, судом були досліджені всі докази, надані сторонами кримінального провадження, допитано потерпілу ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , досліджені всі письмові докази зібрані під час досудового розслідування цього кримінального провадження, на підставі яких суд дійшов висновку про те, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 дійсно мало місце і воно містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в той же час , обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні своєї вини не визнав, однак наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, що відповідно до ст. 49 КК України є обов`язком суду у разі наявності всіх передбачених законом про кримінальну відповідальність умов, а тому суд не вирішує питання щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки зазначене питання може бути вирішено виключно при ухваленні вироку суду в порядку ст.ст. 368-374 КПК України. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в ухвалі суду від 25.02.2019 року в провадженні № 51-785 ск19, з якої слідує, що статтею 17 КПК України визначено, що вина доводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлюється обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце 03.04.2016 року, тобто на сьогодні з дня вчинення останнім інкримінованого йому злочину минуло більше 3 років.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підлягає закриттю.
Твердження представника потерпілого відносно того, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не може бути задоволено у зв`язку з тим, що останній не визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки однією з умов для звільнення від кримінальної відповідальності є згода обвинуваченого на таке звільнення, а не визнання чи не визнання своєї вини.
Цивільний позов прокурора, заявлений ним в інтересах держави в особі Фінансового відділу Бобровицької районної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_4 витрат на лікування потерпілої та цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право на звернення з даними позовами в порядку цивільного судочинства ( ч.7 ст. 128 КПК України )
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.284,285, 288, 369-372 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд,
Клопотання захисника ОСОБА_3 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.
Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особіФінансового відділу Бобровицької районної державної адміністрації про відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої - залишити без розгляду.
Речові докази: велосипед «АИСТ» номер рами НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспорту Бобровицького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області повернути власнику.
Уламки пластику, частини від бамперу, предмет, схожий на фару, повторювач та інші пластикові уламки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Бобровицького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1