Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі засідань Рівненського апеляційного суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2018 року у кримінальному провадженні №0004517 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України, -

встановила :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт.Торчин Луцького району Волинської області та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянина України, без освіти, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

- визнано винуватим і засуджено за ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту проголошення вироку, - 12.01.2018 року.

Також, ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 16.30 год. 26.09.2017 року по 11.01.2018 року включно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Крім того, судом вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів у провадженні.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за те, що 26 вересня 2017 року приблизно о 16 год. 00 хв., він, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою відкритого заволодіння чужим майном, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , на території автостанції №1, вчинив напад, поєднаний з насильством, небезпечний для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , який зазнав нападу наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя потерпілого, від чого потерпілий упав на землю, чим спричинив потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження (згідно висновку судово-медичної експертизи № 1007 від 12.10.2017 року ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці 4-5 зубів справа та лівого суглобового паростку спричинили тривалий розлад здоров`я, для загоєння яких необхідний час більше 21 доби), а також легкі тілесні ушкодження (згідно висновку судово-медичної експертизи № 1007 від 12.10.2017 року крововилив під слизову оболонку нижньої губи справа), після чого, ОСОБА_6 з кишені потерпілого відкрито викрав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 2934 грн. 26 коп..

Не погодившись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 оскаржили судове рішення в апеляційному порядку.

У апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи кваліфікації його дій та доведеності вини у вчиненому злочині, просить пом`якшити призначене йому судом покарання та застосувати щодо нього положення ст.69 КК України. Вважає, що покарання призначене йому судом є занадто суворим. Стверджує, що щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, був неофіційно працевлаштований, допомагав матері доглядати за п`ятьма дітьми, які з нею проживають.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_8 діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи кваліфікації дій його підзахисного та доведеності вини, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити - призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.ст.69, 75 КК України. Вважає, що судом призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що його підзахисний є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає з родиною, до якої належать мати, сестри, цивільна дружина та діти. Вказує, що тяжких наслідків внаслідок вчинення злочину не настало; потерпілий просив суд суворо обвинуваченого не карати.

Прокурор подав до суду апеляційної інстанції письмове заперечення на апеляційні скарги захисника та обвинуваченого, у якому просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення з мотивів призначення судом обвинуваченому законного, справедливого покарання, яке є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого який підтримав апеляційні скарги та просив пом`якшити призначене судом обвинуваченому покарання з наведених у апеляційних скаргах мотивів, заперечення прокурора проти апеляційних вимог захисника та обвинуваченого, прохання прокурора залишити вирок суду без змін, як законний і обґрунтований, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку доказах, яким судом дана повна та всебічна оцінка і сторонами не заперечується.

У відповідності до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Зазначені вимоги закону судом виконані належним чином.

При призначенні виду і міри покарання судом враховано, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненому та розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну шкоду і потерпілий не має до нього жодних претензій, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, а також, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, а тому правильно прийшов до переконання про можливість його виправлення лише в місцях позбавлення волі, але із застосуванням мінімального покарання передбаченого санкцією ч.1 ст.187 КК України.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому місцевим судом покарання є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі. Обране покарання є достатнім для виправлення та запобігання скоєння обвинуваченим нових злочинів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, зазначене у них, на думку колегії суддів, не є підставами, в порядку ст.409 КПК України, для зміни вироку, а тому задоволенню не підлягають.

Також колегією суддів з`ясовано, що ОСОБА_10 відповідно до ч.5 ст.72 КК України, підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк його перебування під вартою - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 26.09.2017 року по 19.01.2019 року.

Керуючись ст.ст.376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування призначеного покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення з 26 вересня 2017 року по 19 березня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді :

__________ ____________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3