Справа № 619/5738/14-к
Провадження № 1-кп/638/286/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000402 від 19.07.2014 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харкові, громадянина України, українця, з вищою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, фізичної особи підприємця, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

підсудного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_6 , восени 2013 року, більш точну дату та час виявити в ході досудового розслідування та судового провадження не виявилось можливим, діючи умисно та цілеспрямовано, прийняв рішення щодо придбання для власного використання вогнепальної зброї, а саме револьвера системи «Наган», при цьому усвідомлюючи, що для придбання та зберігання вогнепальної зброї необхідний передбачений законом дозвіл, який у нього відсутній.
Реалізуючи свій злочинний намір підсудний ОСОБА_6 в період з осені 2013 року по літо 2014 року, більш точну дату та час виявити в ході досудового розслідування та судового провадження не виявилось можливим, у невстановлених в ході досудового розслідування осіб, яких підшукав за оголошеннями, розміщеними в всесвітній мережі «Інтернет», незаконно придбав складові системи та механізми револьверу системи «Наган», які незаконно переніс за місцем свого мешкання до будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав.
Після чого, протягом наступного часу, підсудний ОСОБА_6 незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, із придбаних складових частин і механізмів зібрав, а саме револьвер системи «Наган», який незаконно зберігав за вищевказаною адресою.
Крім того, підсудний ОСОБА_6 , протягом 2014 року, більш точну дату та час виявити в ході досудового розслідування та судового провадження не виявилось можливим, у невстановлених в ході досудового розслідування осіб, яких також підшукав за оголошеннями, розміщеними в всесвітній мережі «Інтернет», незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав боєприпаси, а саме : 21 патрон калібру 7,62мм (7.62х39 Наган), 27 патронів калібру 7,62 мм (7,62х25ТТ), 14 гвинтівкових патронів іноземного виробництва калібру 7,92 мм (7,92х57 Маузер), які незаконно переніс та зберігав за місцем свого мешкання за зазначеною адресою.
19.07.2014 в період з 01:40 години до 05:45 години, в ході проведеного огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_1 , співробітники міліції виявили та вилучили револьвер, що відноситься до категорії вогнепальної зброї та є револьвером системи «Наган» калібру 7,62 мм, зразка 1895 року, а також : 21 патрон калібру 7,62мм (7.62х39 Наган), призначені для стрільби з револьвера «Наган» зразка 1895 року калібру 7,62мм; 27 патронів калібру 7,62 мм (7,62х25ТТ) для пістолета зразка 1930/1933 конструкції Токарева («ТТ»); 14 гвинтівкових патронів іноземного виробництва калібру 7,92 мм (7,92х57 Маузер), призначені для стрільби із гвинтівки мод.98, карабінів і кулеметів системи «Маузер», які є боєприпасами.
Крім того, 18.07.2014 близько 23 години, підсудний ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 , в порушення п. 12.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії , та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, якою передбачено, що вогнепальна зброя, що належить окремим особам, має зберігатись в місцях постійного проживання власників в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї в розрядженому стані, після проведеної чистки вогнепальної зброї, а саме револьвера системи «Наган» калібру 7,62 мм, зразка 1895 року, який незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, зберігав за вищевказаною адресою, спорядив револьвер бойовими припасами - револьверними набоями калібру 7,62мм (7.62х39 Наган) та діючи з злочинною самовпевненістю, залишив його без нагляду на столі розташованого в житлової кімнаті домоволодіння, тобто в місці яке є вільним та доступним для сторонніх осіб, зокрема для членів його родини.
Після чого, у вказаний час та день, а саме 18.07.2014 близько 23 години, цивільна дружина підсудного ОСОБА_6 ОСОБА_11 , перебуваючи в зазначеної кімнаті домоволодіння, маючи вільний доступ до вказаного револьверу спорядженого бойовими припасами, взяла його в руки та бавлячись по необережності здійснила один постріл собі у голову, завдавши собі тяжке тілесне ушкодження, а саме : одне вогнепальне кульове наскрізне діаметральне поранення голови із забоєм головного мозку важкого ступеню, формуванням вогнищ дітріта-розмаженнія по ходу раневого каналу, забоєм стовбура головного мозку, дірчастим оскольчатим переломом лівої скроневої кістки і окончатим переломом правої скроневої кістки, оскольчатим переломом основи черепа, від якого в КЗ «Золочівська ЦРЛ», ІНФОРМАЦІЯ_2 настала її смерть. Причиною смерті ОСОБА_11 стало вказане вогнепальне поранення голови, що супроводжувалось важкими ушкодженнями головного мозку з глибоко лежачими життєво важливими утвореннями, гострою крововтратою, шоком, набряком-набуханням головного мозку.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєнні вищезазначених злочинів визнав повністю, наголошуючи, що за вказаних в обвинувальному акті обставинах, ним було вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 ч. 1 КК України. При цьому, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що у зазначений в обвинувальному акті період він без відповідного дозволу, через всесвітню мережу « Інтернет » макет револьвера та декілька деталей, з використанням яких виготовив бойову вогнепальну зброю. Таким же чином ним були придбані, у кількості та асортименті, зазначені в обвинувальному акті боєприпаси. Вогнепальну зброю та боєприпаси придбав для самозахисту, а також тому, що захоплювався зброєю, зазначені предмети зберігав в своєму домоволодінні. При цьому наголошуючи на тому, що смерть ОСОБА_12 сталася внаслідок нещасного випадку під час необережного поводження її зі зброєю. У вказаний вечір він після вживання спиртних напоїв перебував разом з співмешканкою ОСОБА_13 та малолітнім сином за місцем свого мешкання. Перед цим, він почистив належний йому револьвер « Наган », спорядив його бойовими набоями та поклав поряд з собою на стіл. Під час спілкування ОСОБА_11 взяла зі стола в свої руки револьвер, почала його розглядувати, після чого він почув звук пострілу внаслідок якого ОСОБА_11 отримала поранення голові та від якого в лікарні настала її смерть.
Судова колегія вважає, що вина підсудного ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 264 КК України, крім визнання ним своєї вини, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та в повному обсязі доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що її відомо, про те, що її син ОСОБА_6 мав в користуванні вогнепальну зброю, а саме пістолет, який зібрав з частин, придбаних в всесвітній мережі «Інтернет», та зберігав за місцем свого мешкання, з метою самозахисту. Підсудний демонстрував її зазначений пістолет, він добре володів вогнепальною зброєю.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він в складі оперативно слідчої групи 19.07.2014 проводив огляд домоволодіння ОСОБА_6 та території біля будинку, в результаті огляду був виявлений та вилучений револьвер та боєприпаси.
В судовому засіданні свідок співробітник міліції ОСОБА_16 щодо зазначених подій, дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_15 .
В судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які є працівниками швидкої допомоги, пояснили, що 18.07.2014, під час їх чергування, після 23 години за повідомленням диспетчера за місцем проживання ОСОБА_6 , у зв`язку з вогнепальним пораненням, вони прибули на виклик. Зайшовши в домоволодіння вони побачили, що на підлозі лежить ОСОБА_11 в без свідомому стані, з пораненням у голову, яку після надання первинної допомоги, відвезли до лікарні.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які є медичним працівниками Золочівської ЦРЛ., пояснили, що вночі 19.07.2014, під час їх чергування до лікарні з місця мешкання була доставлена ОСОБА_11 з вогнепальним пораненням голови, без свідомості.
Крім того вина підсудного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 264 КК України також підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами :
- протоколом огляду місця події від 19.07.2014, відповідно до якого під час огляду місця події за місцем мешкання підсудного ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_1 та прибудинкової території були виявлені та вилучені належні ОСОБА_6 вогнепальна зброя револьвер системи «Наган» та вищезазначені боєприпаси. При цьому вилучений револьвер був споряджений відповідними набоями, один з яких був відстріляний. ( т. 1, а.с.а.с. 17-22, 24-44, 45-46 );
- висновком судово-балістичної експертизи №12061/12062 від 07.11.2014, відповідно до якого, виявлений та вилучений під час огляду місця події 19.07.2014 домоволодіння та прибудинкової території підсудного ОСОБА_6 револьвер відноситься до категорії вогнепальної зброї та є револьвером системи «Наган» калібру 7,62 мм, зразка 1895 року та придатний для стрільби револьверними патронами калібру 7,62х39R, який було зібрано з деталей різних зразків зброї даної моделі. Надана на дослідження гільза, яка знаходилась в каморі барабану револьверу та куля, були відстріляні з наданого на дослідження револьверу. ( т. 2, а.с.а.с. 136-147 );
- висновком судово-балістичної експертизи №343 від 08.08.2014 відповідно до якого, виявлені та вилучені під час огляду місця події 19.07.2014 домоволодіння та прибудинкової території підсудного ОСОБА_6 : 21 патрон калібру 7,62мм (7.62х39 Наган), призначені для стрільби з револьвера «Наган» зразка 1895 року калібру 7,62мм, які є боєприпасами; 27 патронів калібру 7,62 мм (7,62х25ТТ) для пістолета зразка НОМЕР_1 конструкції Токарева («ТТ»), які є боєприпасами; 14 гвинтівкових патронів іноземного виробництва калібру 7,92 мм (7,92х57 Маузер), призначені для стрільби із гвинтівки мод.98, карабінів і кулеметів системи «Маузер», які є боєприпасами. (т. 2, а.с.175-178);
Будучи допитаним в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_24 в повному обсязі підтвердив вищезазначений висновок судово балістичної експертизи, зазначивши, що ним здійснювались вказані експертні дослідження, результати яких ним були об`єктивно відображенні в письмовому висновку.
- карткою виїзду швидкої медичної допомоги № 2110 КЗОЗ « ЦЕМДтМК », відповідно до якої 18.07.2014 о 23:40 з мобільного телефону підсудного ОСОБА_6 був здійснений виклик за адресою його мешкання у зв`язку з пораненням ОСОБА_11 ( т. 1 а.с.а.с. 249-250 );

- протоколом огляду CD-RW диску з записом виклику підсудним ОСОБА_6 швидкої допомоги від 29.10.2014, відповідно до якого останній 18.07.2014 під час виклику швидкою допомоги повідомив оператора щодо мети виклику - наявність вогнепального поранення голови у ОСОБА_11 ( т. 1, а.с. 252 );

- протоколом огляду трупа від 20.07.2014, відповідно до якого в реанімаційному відділенні Золочівської ЦРЛ був оглянутий труп ОСОБА_11 , яка померла внаслідок отриманого за місцем свого мешкання 18.07.2014 поранення. ( т. 1, а.с.а.с. 180-182 );

- лікарським свідоцтвом про смерть № 101-зл від 21.07.2014 та свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 , відповідно до яких остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Золочівської ЦРЛ, причина смерті огнепальне сковзне поранення голови. ( т. 1, а.с.а.с. 197, 198 );

- висновком судово медичної експертизи № 101-зл від 12.09.2014, відповідно до якого ОСОБА_11 було заподіяно: одне вогнепальне кульове наскрізне діаметральне поранення голови із забоєм головного мозку важкого ступеню, формуванням вогнищ дітріта-розмаженнія по ходу раневого каналу, забоєм стовбура головного мозку, дірчастим оскольчатим переломом лівої скроневої кістки і окончатим переломом правої скроневої кістки, оскольчатим переломом основи черепа. Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок вогнепального поранення голови, що супроводжувалось важкими ушкодженнями головного мозку з глибоко лежачими життєво важливими утвореннями, гострою крововтратою, шоком, набряком-набуханням головного мозку. ( т. 2, а.с.а.с. 5-8 );

- висновком судово медичної експертизи № 6/101/14-зл, відповідно до якого область розташування вхідної вогнепальної рани на голові ОСОБА_11 не виключає можливості здійснення пострілу з вогнепальної зброї її власною рукою. При цьому ОСОБА_11 в момент пострілу з вогнепальної зброї могла знаходитись в любому положенні. ( т. 2, а.с.а.с. 16-18 );

- протоколами огляду речей та визнання речовими доказами від 08.11.2014, відповідно до яких було оглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження, виявлена та вилучена під час огляду місця події 19.07.2014 домоволодіння та прибудинкової території підсудного ОСОБА_6 , належна останньому вогнепальна зброя револьвер системи «Наган» зразка 1895 року, куля, гільза та боєприпаси. ( т. 2, а.с.а.с. 197 199, 200 ).
Крім того, органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України в тому, що він 18.07.2014 близько 23 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 , в процесі сварки з співмешканкою ОСОБА_11 , яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, вирішив вчинити умисне вбивство останньої. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 взяв револьвер «Наган», який незаконно зберігав у вказаному домоволодінні та здійснив один постріл в голову ОСОБА_11 , усвідомлюючи при цьому, що від спричиненого ним вогнепального поранення може настати смерть потерпілої, а також бажаючи настання саме таких наслідків, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно : одне вогнепальне кульове наскрізне діаметральне поранення голови із забоєм головного мозку важкого ступеню, формуванням вогнищ дітріта-розмаженнія по ходу раневого каналу, забоєм стовбура головного мозку, дірчастим оскольчатим переломом лівої скроневої кістки і окончатим переломом правої скроневої кістки, оскольчатим переломом основи черепа. Від отриманого поранення ОСОБА_11 втратила свідомість та упала на підлогу. ОСОБА_6 , вважаючи, що ним виконані всі дії, необхідні для реалізації свого злочинного умислу і, усвідомлюючи, що смерть потерпілої настане у будь-якому випадку, з метою відведення від себе підозри викинув револьвер на вулицю і викликав працівників міліції та невідкладну швидку медичну допомогу, яка доставила потерпілу ОСОБА_11 до КЗ «Золочівська ЦРЛ», де ІНФОРМАЦІЯ_2 настала її смерть. Причиною смерті ОСОБА_11 стало вказане вогнепальне поранення голови, що супроводжувалось важкими ушкодженнями головного мозку з глибоко лежачими життєво важливими утвореннями, гострою крововтратою, шоком, набряком-набуханням головного мозку.

Відповідно до існуючого принципу презумпції невинуватості, передбаченого ст.17 КПК України, жодна особа не може вважатися винуватою у скоєнні злочину, поки її винуватість не буде доведена у порядку передбаченому КПК України і встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини підсудного ОСОБА_6 у скоєнні ним особливо тяжкого злочину передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України тлумачаться на користь підсудного, виходячи з принципу презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.ст. 17, 18 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 92, 94 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судова колегія, дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..115 ч.1 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 не підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, а ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення з наступних підстав.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України не визнав, наголошуючи на тому, що смерть ОСОБА_12 сталася внаслідок нещасного випадку під час необережного поводження зі зброєю потерпілої, а не від його дій, так як умислу на позбавлення ОСОБА_11 життя в нього ніколи не було.При цьому пояснив, що ввечері 18.07.2014 він вживав спиртні напої, після чого близько 23 години він перебував разом з співмешканкою ОСОБА_13 та малолітнім сином за місцем свого мешкання. ОСОБА_11 вклала спати сина та прийшла до нього в кімнату, де він сидів за комп`ютером, роздяглась та сіла на диван піджавши під себе ноги, перебуваючи у нижній білизні та футболці. Перед цим, він почистив належний йому револьвер « Наган », спорядив його бойовими набоями та поклав поряд з собою на стіл. Будь яких конфліктів між ним та ОСОБА_11 не було, вони нормально спілкувались. Під час спілкування ОСОБА_11 взяла зі стола в свої руки револьвер, після чого він почув звук зведеного курка револьвера. Він повернувся та побачив, що ОСОБА_11 двома руками тримає револьвер, але не за рукоятку, а за корпус та спускову скобу, повернувши револьвер до свого обличчя та дивлячись в передню частину камор барабана револьвера, пальці рук тримала на спусковому гачку. Він сказав, щоб вона віддала йому револьвер та потягнувся за ним, але до неї не доторкнувся. ОСОБА_11 різки потягла револьвер до себе від колін, знизу вверх в напрямку лівої частини голови, після чого пролунав вистріл на незначної відстані від револьвера до голови. Внаслідок поранення ОСОБА_11 впала на підлогу, ноги її залишились на дивані, голова у неї була скривавлена, вона перебувала без свідомості. Він поклав її ноги на підлогу, підклав під голову подушку та підтримував її руками, приносив воду. Закривавлений одяг зняв. Револьвер він викинув через вікно на вулицю, так як побоювався, що малолітній син може його взяти. Він зателефонував своєму сусіду, який працював водієм швидкої допомоги, на що останній сказав викликати швидку, що він і зробив. Раніше ОСОБА_11 брала в руки револьвер, але коли в ньому не було набоїв. Між ним та ОСОБА_11 були нормальні взаємовідносини, вони тривалий час мешкали разом однією родини, мають двох малолітніх дітей, причин для вчинення насильства щодо ОСОБА_11 він не мав. Вилучена при огляді місця події куля не є кулею, якою було заподіяно ушкоджень ОСОБА_11 , так як справжня куля була виявлена в будинку його матір`ю ОСОБА_14 та яку вона згодом викинула.
В обґрунтування обвинувачення підсудного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України сторона обвинувачення посилається також на показання потерпілого та свідків, які були допитані в судовому засіданні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , який є батьком загиблої ОСОБА_11 , пояснив, що останній раз доньку він бачив 18.07.2014 близько 17 години, вона перебувала в нормальному настрої. Біля 05 години наступного дня йому стало відомо від дружини, що його дочка тяжко поранена внаслідок вогнепального поранення. В лікарні побачив ОСОБА_6 , який щодо подій нічого йому не розповідав. Обставин заподіяння ОСОБА_11 йому невідомі, однак вважає, що це зробив саме ОСОБА_6 , так як між ним та дочкою раніше були конфлікти та сварки на побутовому грунті. З розмов він знав, що у ОСОБА_6 є зброя, однак сам зброї не бачив.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він працює водієм карети швидкої допомоги в м. Золочів. З ОСОБА_6 він знайомий на протязі близько 10 років, вони спілкуються родинами. Відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 були нормальні, вони мешкали однією родиною з дітьми. Сварок між ними не було, зокрема з цього приводу до нього ОСОБА_11 не зверталась. 18.07.2014, під час його чергування, близько 22-23 години йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що його дружині ОСОБА_11 зле, на що він порекомендував викликами карету швидкої допомоги. Згодом хвилин за 30 від диспетчера ними був отриманий виклик за місцем проживання ОСОБА_6 , у зв`язку з вогнепальним пораненням. Прибувши на місце їх зустрів ОСОБА_6 , який перебував у схвильованому стані, ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Зайшовши в домоволодіння з медичними працівниками побачив, що на підлозі лежить ОСОБА_11 в без свідомому стані, голова у неї була в крові. Фельдшер надав первинну допомогу, після чого потерпілу відвезли до лікарні. ОСОБА_11 була одягнута в нижню білизну та футболку. Щодо обставин поранення ОСОБА_11 він з ОСОБА_6 не спілкувався.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , щодо обставин виклику карети швидкої допомоги за адресою мешкання підсудного ОСОБА_6 , надав пояснення, аналогічні пояснення свідка ОСОБА_17 . При цьому наголошував на тому, що ним, як фельдшером була надана первинна медична допомога ОСОБА_11 , вона була непритомна, волосся на голові було в крові, тому рану він бачив погано, був один отвір в голові. Чи були пошкоджене волосся ОСОБА_25 він не бачив із за забруднення кров`ю. З ОСОБА_6 він не спілкувався, останній знаходився в шоковому стані, стану алкогольного сп`яніння він не помітив. Куди подівся одяг ОСОБА_11 після її доставки до лікарні йому невідомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , щодо обставин виклику карети швидкої допомоги за адресою мешкання підсудного ОСОБА_6 , надала пояснення, аналогічні пояснення свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . При цьому наголошувала на тому, що нею, як медичною сестрою була надана первинна медична допомога ОСОБА_11 , яка перебувала в непритомному стані, голова потерпілої була рясно в крові. З ОСОБА_6 вона не спілкувалася, останній знаходився в шоковому стані, стану алкогольного сп`яніння вона не помітила. Єдине, що сказав ОСОБА_6 , що він виявив дружину в такому стані. Куди подівся одяг ОСОБА_11 після її доставки до лікарні її невідомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона є медичним працівником Золочівської ЦРЛ. Вночі 19.07.2014, під час її чергування до лікарні була доставлена ОСОБА_11 з вогнепальним пораненням голови, без свідомості. Під час підготовки до операції вона звернула увагу, що рана на голові від вогнепального поранення мала вигляд вхідний отвір в області лівої мочки вуха, а вихідний отвір в області правої скроневої частини. Волосся було злипле від крові. Куди подівся одяг ОСОБА_11 , а саме футболка та нижня білизна, а також волосся після гоління її невідомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 щодо обставин надання медичної допомоги ОСОБА_11 в умовах Золочівської ЦРЛ, надала пояснення, аналогічні пояснення свідка ОСОБА_20 . При цьому наголошувала на тому, що станом на 19.07.2014 вона працювала в зазначеному лікарняному закладі медичною сестрою. Слідів опалення на голові ОСОБА_11 вона не бачила, волосся було в крові, безпосередньо вона потерпілу до операції не готувала. Куди подівся одяг ОСОБА_11 , а саме футболка та нижня білизна, а також волосся після гоління її невідомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 щодо обставин надання медичної допомоги ОСОБА_11 в умовах Золочівської ЦРЛ, надала пояснення, аналогічні пояснення свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . При цьому наголошувала на тому, що вночі 19.07.2014, близько 00:30 до лікарні була доставлена без свідомості ОСОБА_11 з вогнепальною раною голови. При обробці рани голови було зрізано закривавлене волосся, яке викинули в смітникове відро, футболку та труси вони зрізали та кинули, куди подівся одяг її невідомо. Волосся опаленим не було. Медичної освіти вона не має.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 щодо обставин надання медичної допомоги ОСОБА_11 в умовах Золочівської ЦРЛ, надала пояснення, аналогічні пояснення свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . При цьому наголошувала на тому, що вона, як лікар анестезіолог приймала участь в операції ОСОБА_11 з приводу вогнепального поранення голови. Вхідний отвір поранення був розташований за лівим вухом ближче до мочки приблизно 0,6-0,7мм, а вихідний отвір трохи вище правої скроні за правим вухом приблизно 1 см. Інорідних предметів в рані не було, голова була скривавлена, опалення голови, інших поранень не було. Волосся та уламки кісток черепа, які були вилучені під час проведення операції було викинуто в таз. Куди подівся одяг її невідомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , яка є колишньою дружиною підсудного ОСОБА_6 , показала, що останній спиртними напоями не зловживав, за характером спокійна людина, не схильний до застосування насильства, характеризує його з позитивної сторони. Їх сумісний син неодноразово перебував в родині батька та ОСОБА_11 , сварок між останніми не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є мати підсудного ОСОБА_6 , характеризує сина з позитивної сторони, відносини з ОСОБА_11 у сина були добрі. Син гарно володів зброєю, навчав користуватися зброєю револьвером ОСОБА_11 . Напередодні 18.07.2014 взаємовідносини між сином та його дружиною були гарні, її це відомо, так як вона перебувала разом з ними. Вранці 19.07.2014 її стало відомо про поранення ОСОБА_11 . З сином вона спілкувалась в цей день в райвідділу міліції, син запевняв її, що він невинуватий, просив врятувати ОСОБА_11 . Крім того, свідок зазначила, що кімнату в якої була поранена ОСОБА_11 вона не відвідувала до 2017 року, тримаючи її закритою. Вирішив прибратись в кімнаті вона на полу біля дивану знайшла кулю на якої було нашарування бурого кольору, яку вона зберігала у флігелі. Влітку вказаного року вона викинула кулю, так як її наявність її гнітила.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона та її родина спілкувалась з ОСОБА_11 . ОСОБА_11 зазначала, що ОСОБА_6 вживав спиртні напої, остання також розповідала, що між нею та ОСОБА_6 виникають сварки, на якому грунті не зазначала.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що родина підсудного ОСОБА_6 та ОСОБА_11 її давно відома, так як вона спілкувалась з останньою, однак вхожою в їх родину не була. Між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виникали сварки на побутовому грунті, при цьому останній вживав спиртні напої. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 за час мешкання з ОСОБА_6 не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснила, що вона працювала разом з ОСОБА_11 , однак в їх родину вхожа не була. ОСОБА_11 зазначала про наявність між нею та ОСОБА_6 конфліктів на побутовому грунті, вживає спиртні напої вдома. Однак очевидцем конфліктів між зазначеними особами вона не була.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснив, що з ОСОБА_6 він перебуває у дружних стосунках, останній приймав участь у змаганнях по стрільбі, добре володів зброєю. Щодо наявності зброї у ОСОБА_6 йому нічого не відомо. 18.07.2014 його син ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та підсудний ОСОБА_6 вдома у нього випили приблизно 0,5 літрів горілки. Приблизно о 20 годині розійшлися по домівкам. ОСОБА_6 знаходився в нормальному стані, зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, поведінка була спокійна. За роки спілкування конфліктів між подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ніколи не було, вони проживали з дітьми.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_32 щодо обставин сумісного вживання спиртних напоїв з підсудним ОСОБА_6 18.07.2014, надав пояснення, аналогічні пояснення свідка ОСОБА_33 . При цьому наголошував на тому, що з ОСОБА_6 у нього були нормальні стосунки, він відвідував його родину. Взаємовідносини в родині ОСОБА_6 також були добрі, сварок між подружжям не було. Після вживання спиртних напоїв поведінка ОСОБА_6 була спокійна, зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у нього не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він як працівник міліції опівночі 18.07.2014 виїздив до домоволодіння підсудного ОСОБА_6 де сталось вогнепальне поранення ОСОБА_11 . В домоволодінні знаходився ОСОБА_6 , він був схвильованим та в стані алкогольного сп`яніння. В кімнаті були сліди крові, зброю він не бачив, в іншій кімнаті вони виявили сплячого сина ОСОБА_6 . Останній не зазначав, що ним був умисно вчинений постріл в ОСОБА_11 . Попервах ОСОБА_6 зазначив, що знайшов в будинку поранену потерпілу, потім вказував на те, що разом з ОСОБА_11 грався зі зброєю внаслідок чого стався постріл по необережності.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він в складі оперативно слідчої групи, як черговий слідчий, 19.07.2014 проводив огляд місця події - домоволодіння ОСОБА_6 та території біля будинку. На час його прибуття ОСОБА_11 в кімнаті вже не було. В кімнаті та будинку були сліди крові. ОСОБА_6 був схвильованим, від нього відчувався запах спиртних напоїв. ОСОБА_6 вказав на напрямок в якому кинув револьвер на територію домоволодіння, де останній і був знайдений. В будинку спала дитина, ОСОБА_6 зазначив, що револьвер викинув, так як злякався. ОСОБА_6 зазначав, що ОСОБА_11 гралась з револьвером, з цього приводу у них виникла сварка і пролунав постріл, однак він в ОСОБА_11 не стріляв. Під час огляду місця події були присутні поняті. На території домоволодіння був вилучений револьвер, з приміщення домоволодіння було вилучено багато набоїв, куль, гільз, в тому числі в кімнаті де сталося поранення ОСОБА_11 . Куди подався одяг та волосся ОСОБА_11 йому невідомо, він зазначені речі з лікарняному закладі не вилучав. На час огляду місця події він працював слідчим на протязі одного року.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Оцінюючи пояснення потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 в частині взаємовідносин між підсудним ОСОБА_6 та загиблою ОСОБА_11 суд враховує, що згідно ст. 97 КПК України їх пояснення є показаннями з чужих слів, так як зазначені особи безпосередньо не були очевидцями будь яких конфліктних ситуацій між вказаними особа. Зазначена інформація їм відома лише зі слів ОСОБА_11 та носить суб`єктивний характер та оцінку обставин, наданих саме останньою, щодо сприймання нею існуючих взаємовідносин з чоловіком.
Між тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на протязі тривалого часу перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають двох сумісних малолітніх дітей. За час сумісного мешкання вони вели сумісне господарство, мали єдиний бюджет, проживали однією сім`єю, утримували та виховували сумісних дітей. ОСОБА_11 продовжувала мешкати разом з ОСОБА_6 однією родиною, з приводу сімейних негараздів та поведінки ОСОБА_6 до будь яких уповноважених органів не зверталась.
Крім того, яка встановлено в судовому засіданні, вищезазначені свідки не були вхожі до родини ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , так як не бували за їх місцем мешкання та не були присутні безпосередньо при їх спілкуванні.
З досліджених в судовому засіданні доказів не встановлено даних які б характеризували підсудного ОСОБА_6 з негативної сторони, як особу, яка допускає насильство в сім`ї.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 88 КПК України, відомості щодо характеру або окремих рис характеру обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Судова колегія не вбачає підстав для визнання таких відомостей допустимими доказами, в тому числі і щодо наявності умислу та мотиву вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 .
Між тим, в судовому засіданні з пояснень свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_14 вбачається, що зазначені особи тривалий час спілкувались з родиною ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , відвідували їх родину, були обізнані щодо їх взаємовідносин та рис характеру. При цьому зазначеними свідками взаємовідносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 визначаються як доброзичливі та неконфліктні, останні характеризуються ними з позитивної сторони.
У судової колегії відсутні будь які сумніви в правдивості показань вищезазначених свідків, тому колегія вважає їх об`єктивними та такими що відповідають характеру дійсних взаємовідносин які склались в даній родині.
Крім того, наявність нормальних сімейних відносин між ОСОБА_6 і ОСОБА_11 та ведення ними позитивного способу життя, також знайшло своє підтвердження в досліджених в судовому засіданні роздруківок фотокарток з зображенням гідних житлово побутових умов, спілкування між собою та дітьми, сумісного відпочинку. ( т. 3, а.с.а.с. 244-256 ).
Також в судовому засіданні, з показань підсудного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_14 встановлено, що ОСОБА_11 мала первинні навички поводження з вогнепальною зброєю, зокрема наявним у ОСОБА_6 револьвером, так як останній навчав її користуватись зброєю, що підтверджується також дослідженою в судовому засіданні роздруківкою фотокартки з зображенням ОСОБА_11 , яка 26.05.2014 тримає в руках саме револьвер системи « Наган ». ( т. 3, а.с. 243 ).
Наявність на фотокартці зображення ОСОБА_11 не оспорюється в судовому засіданні учасниками кримінального провадження.
Таким чином, в судовому засіданні пояснення потерпілого ОСОБА_8 в частині того, що ОСОБА_11 була необізнана в користуванні вогнепальною зброєю спростовуються показаннями підсудного, свідка та зазначеною фотокарткою.
В судовому засіданні з пояснень свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 вбачається, що останнім невідомо куди подівся одяг ОСОБА_11 після доставив її у лікарню, а також зрізане волосся та уламки кісток черепа.
Крім того, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні наголошував, що ним, як слідчим відповідний одяг, волосся та уламки кісток черепа ОСОБА_11 не вилучались, їх місце знаходження йому невідомо.
З інформації наданої КП « Золочівська центральна районна лікарня » № 1383 від 22.10.2014 вбачається, що особисті речі ОСОБА_11 , яка була доставлена до реанімаційного відділення закладу 19.07.2014 на зберігання не бралися і їх місце знаходження невідомо. ( т. 1, а.с. 259 ).
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що під час проведення досудового розслідування були незворотньовтрачені речові докази : одяг, волосся, уламки кісток черепа та шкірний клапоть усіченої рани ОСОБА_11 , що унеможливлює проведення відповідних експертних досліджень щодо зазначених об`єктів, з метою отримання допустимих доказів.
Стороною обвинувачення в реєстрі матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту по зазначеному кримінальному провадженні вказано про допит свідка ОСОБА_35 , який був залучений понятим під час проведення зазначеної слідчої дії огляду місця події домоволодіння в якому мешкав підсудний ОСОБА_6 зі своєю родиною та прибудинкової території.
Вказаний свідок ОСОБА_36 був допитаний Дергачівським райсудом Харківської області 14.04.2015 по зазначеному кримінальному провадженню, що підтверджується відповідним журналом судового засідання та фонограмою технічного фіксування перебігу судового засідання, яка міститься на відповідному компакт диски долученому до матеріалів кримінального провадження. ( т. 3, а.с.а.с. 173-176 ).
Також в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час допитати свідка ОСОБА_35 не мається можливим, так як останній відповідно до копії свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( т. 5, а.с. 193 ).
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Таким чином, з метою перевірки та з`ясування обставин проведення огляду місця події, судова колегія вважає за можливе в даному судовому засіданні дослідити показання свідка ОСОБА_35 , надані суду під присягою 14.04.2015, які містяться на зазначеному компакт диску.
З досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_35 вбачається, що він, в якості понятого, 18.07.2014 приблизно о 05 годині ранку був присутній при огляді місця події за місцем проживання підсудного ОСОБА_6 . В його присутності співробітники міліції на території домоволодіння під деревом вилучили пістолет. У зв`язку з чим проводився огляд місця події його не повідомляли. Коли він зайшов до будинку, міліціонери запропонували вийти на двір, що він і зробив. Разом з ним був ще один понятий, який вже був на місці події та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Протокол було складено, він його підписав не читаючи. Які сталися події йому невідомо. ОСОБА_6 він характеризує з позитивної сторони, у стані алкогольного сп`яніння його не бачив.

Показання свідка ОСОБА_35 в повної мірі узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_14 в частині наявності доброзичливих взаємовідносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 та характеристик останніх з позитивної сторони.
Судова колегія на приймає до уваги ствердження сторони обвинувачення щодо недопустимість досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_35 , так як вказані показання ОСОБА_37 були надані попередньої колегії судів, яка розглядала зазначене кримінальне провадження, були отримані та зафіксовані у визначений КПК України спосіб, на теперішній час існують об`єктивні причини, зважаючи на які судова колегія позбавлена можливості безпосередньо допитати свідка смерть ОСОБА_38 .
Крім того, стороною обвинувачення в обвинувальному акті зазначено, що умисел у ОСОБА_6 на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 виник під час сварки з останньою, на грунті особистих неприязних стосунків.
Однак стороною обвинувачення не надано суду переконливих, об`єктивних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного умислу ОСОБА_6 .
Вказані події відбулись за відсутності будь яких свідків, наявність конфліктної ситуації у вказаний день заперечується як самим підсудним ОСОБА_6 так і допитаними в судовому засіданні свідками.
Крім того, в судовому засіданні не встановлено наявності між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 безпосередньо перед зазначеними подіями, будь яких неприязних стосунків, так як встановлено в судовому засіданні вони мешкали однією родиною, вели нормальний спосіб життя, проживали на той час з малолітнім сином, який в той вечір відпочивав поряд в кімнаті та продовжував спати після того, як сталися зазначені події, що підтверджується як показаннями ОСОБА_6 , так і
свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Також під час огляду місця події не було встановлено слідів конфлікту чи бійки.
Таким чином, зазначений в обвинувальному акті умисел підсудного ОСОБА_6 носить вирогідний характер та є припущенням сторони обвинувачення.

Також сторона обвинувачення зазначає, що після поранення ОСОБА_11 підсудний маючи можливість, терміново не викликав швидку допомогу, позбавився револьверу, вдягся в чистий одяг, що на думку сторони обвинувачення свідчить про бажання ОСОБА_6 у настанні смерті ОСОБА_11 , тобто на доведення злочинного умислу до кінці.
Судова колегія критично сприймає вказане ствердження сторони обвинувачення, так як воно є хибним та таким, що не відповідає обставинам встановленим в судовому засіданні.
Так з показань підсудного ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_17 вбачається, що останньому 18.07.2014, під час його чергування, близько 22-23 години зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що його дружині ОСОБА_11 зле, на що він порекомендував викликами карету швидкої допомоги, що згодом останнім і було зроблено, що в свою чергу підтверджується карткою виїзду швидкої медичної допомоги № 2110 КЗОЗ « ЦЕМДтМК », 18.07.2014 о 23:40 за повідомленням по мобільного телефону підсудного ОСОБА_6 , який зазначив про наявність у ОСОБА_11 вогнепального поранення голови та протоколом огляду CD-RW диску з записом виклику підсудним ОСОБА_6 швидкої допомоги від 29.10.2014, відповідно до якого останній 18.07.2014 під час виклику швидкою допомоги повідомив оператора щодо мети виклику - наявність вогнепального поранення голови у ОСОБА_11 ( т. 1, а.с.а.с. 249-250, 252 ).

Крім того, з показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 ОСОБА_16 , ОСОБА_15 вбачається, що 18.07.2014, коли вони прибули до домоволодіння ОСОБА_6 останній перебував у схвильованому, шоковому стані.
Також свідок ОСОБА_39 наголошував на тому, що місце розташування револьвера стало відомо від ОСОБА_6 , в зазначеному останнім місці його було знайдено та вилучено.
Показання підсудного ОСОБА_6 в цій частині в повної мірі узгоджуються з показанням вищезазначених свідків та свідчать про те, що після поранення ОСОБА_11 підсудний ОСОБА_6 не здійснював будь яких дій направлених на приховування та знищення слідів вказаних подій та вогнепальної зброї з якої сталось поранення потерпілої, бойових припасів, скривавленого одягу тощо, хоча мав для виконання вказаних дій достатній час та можливість. Навпаки, як встановлено в судовому засіданні, після зазначених подій ОСОБА_6 , як зазначають свідки, в тому числі які мають медичну освіту, перебував в схвильованому, шоковому стані, що безумовно негативно вплинуло на його наступну поведінку в виниклій стресовій ситуації. При цьому, в судовому засіданні достеменно встановлено, що після поранення ОСОБА_11 підсудний ОСОБА_6 зразу же зателефонував працівнику швидкої допомоги ОСОБА_17 , згодом до диспетчера швидкої допомоги, зазначивши останньому характер поранення ОСОБА_11 , почав надавати первинну допомогу потерпілій, цілком логічно викинув споряджену бойовими набоями зброю з будинку на вулицю, побоюючись, що її може взяти малолітній син, одяг перевдяг так як чекаючи швидку допомогу мав намір супроводжувати ОСОБА_11 до лікарні, однак в лікарню не поїхав у зв`язку з прибуттям на місце події співробітників міліції.
Таким чином, зазначені досліджені в судовому засіданні докази, в сукупності з іншими вищевказаними доказами, взагалі не підтверджують твердження сторони обвинувачення щодо наявності у підсудного ОСОБА_6 прямого умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , як то зазначено в обвинувальному акті.
Щодо пояснень свідків - співробітників міліції ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в частині повідомлення про пояснення підсудного ОСОБА_6 , який на місці події зазначив про поранення ОСОБА_11 внаслідок необережного поводження зі зброєю, які хоча і підтверджують відсутності будь якого умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_11 , однак судова колегія вважає що вказані показанні не можуть бути визнані допустимими доказами, так як відповідно до приписів ч. 7 ст. 97 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.
Крім того, в обґрунтування обвинувачення підсудного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України сторона обвинувачення посилається також на наступні докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме :

- протокол огляду місця події від 19.07.2014, відповідно до якого під час огляду місця події за місцем мешкання підсудного ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_1 та прибудинкової території, в якому сталось поранення ОСОБА_11 , крім вогнепальної зброї, боєприпасів та куль, були виявлені та вилучені наволочка, клавіша вимикача світла, чоловічі штани зі слідами речовини бурого кольору. При цьому вилучений револьвер був споряджений відповідними набоями, один з яких був відстріляний. Одна з вилучених куль була вилучена з підлоги кімнати та мала ознаки використання ( т. 1, а.с.а.с. 17-22, 24-44, 45-46 );
Судова колегія на приймає до уваги ствердження сторони захисту щодо недопустимість зазначеного протоколу огляду місця події як доказу через відсутність дозволу суду на огляд житла, так як зазначена слідча дія є саме оглядом місця події, а не оглядом житла. Крім того, підсудний ОСОБА_6 перед проведенням зазначеної слідчої дії надав співробітникам міліції власноручно складену заяву щодо дозволу оглянути його домоволодіння. ( т. 1, а.с. 16 ).
Крім того, з зазначеного протоколу огляду місця події вбачається, що за результатами огляду були виявлені та вилучені наволочка, клавіша вимикача світла, чоловічі штани зі слідами речовини бурого кольору, яка в подальшому відповідними висновками експертиз була визначена, як кров потерпілої ОСОБА_11 .
Наявність крові потерпілої ОСОБА_11 на вилучених предметах та клавіші вимикача, підтверджується дослідженими в судовому засіданні висновками експертиз, а саме :
- висновком судово біологічної експертизи № 836-Ц від 20.08.2014 відповідно до якого, на вилученої при огляді місця події в домоволодінні ОСОБА_6 клавіші вмикача знайдені сліди крові людини, виникнення якої від ОСОБА_11 не виключається. ( т. 2, а.с.а.с. 25-29 );
- висновком судово імунологічної експертизи № 2730-И/14 від 15.08.2014 відповідно до якого на штанах вилучених при огляді місця події в домоволодінні ОСОБА_6 знайдена кров людини, виникнення якої від ОСОБА_11 не виключається. ( т. 2, а.с.а.с. 36-37 );
- висновком судово імунологічної експертизи № 2729-И/14 від 15.08.2014 відповідно до якого на наволочки вилучених при огляді місця події в домоволодінні ОСОБА_6 знайдена кров людини, виникнення якої від ОСОБА_11 не виключається. ( т. 2, а.с.а.с. 44-45 );
Вказані обставини в повній мірі узгоджуються з показаннями підсудного ОСОБА_6 в частині того, що він надавав допомогу ОСОБА_11 після отримання нею поранення, поклав під голову подушку, рухав тіло, телефонував свідку ОСОБА_17 , викликав швидку допомогу з зазначенням характеру поранення, з закривавленими руками виходив до іншої кімнати за водою, після чого вдягся в чистий одяг, скривавлений же одяг залишив в будинку, при цьому маючи можливість його знищити.
Крім того, як зазначено в експертному висновку комплексної судово балістичної, медико криміналістичної та судово медичної експертизи № 283-КЕ/2016/8572 від 12.10.2016 сліди крові, які були виявлені на чоловічих штанах, вилучених під час огляду місця події, та походження яких не виключається від ОСОБА_11 , мали ознаки переважно бризок, які могли утворитись внаслідок розбризкування часток рідкої крові при пересуванні скривавленого предмету, можливо і тіла потерпілої після поранення, що не суперечить показам ОСОБА_6
- протокол огляду трупа від 20.07.2014, відповідно до якого в реанімаційному відділенні Золочівської ЦРЛ був оглянутий труп ОСОБА_11 , яка померла внаслідок отриманого за місцем свого мешкання 18.07.2014 поранення. ( т. 1, а.с.а.с. 180-182 );

- лікарське свідоцтво про смерть № 101-зл від 21.07.2014 та свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 , відповідно до яких остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Золочівської ЦРЛ, причина смерті огнепальне сковзне поранення голови. ( т. 1, а.с.а.с. 197, 198 );

- картка виїзду швидкої медичної допомоги № 2110 КЗОЗ « ЦЕМДтМК », відповідно до якої 18.07.2014 о 23:40 з мобільного телефону підсудного ОСОБА_6 був здійснений виклик за адресою його мешкання у зв`язку з пораненням ОСОБА_11 ( т. 1 а.с.а.с. 249-250 );

- протокол огляду CD-RW диску з записом виклику підсудним ОСОБА_6 швидкої допомоги від 29.10.2014, відповідно до якого останній 18.07.2014 під час виклику швидкою допомоги повідомив оператора щодо мети виклику - наявність вогнепального поранення голови у ОСОБА_11 ( т. 1, а.с. 252 );

Зазначені докази підтверджують факт заподіяння потерпілій ОСОБА_11 вогнепального поранення голови при вищевказаних обставинах, однак не доводять, що саме підсудним ОСОБА_6 були умисно заподіяні тілесні ушкодження потерпілої, внаслідок яких настала її смерть.

- висновок судово цитологічної експертизи № 1202/Ц від 29.10.2014 відповідно до якого на кулі вилученої при огляді місця події в домоволодінні ОСОБА_6 , яка на думку сторони обвинувачення є кулею, яка спричинила поранення ОСОБА_11 , сліди крові людини не виявлені. ( т. 2, а.с.а.с. 53-56 ).
Судовою колегією зазначається, що вказаний висновок судово цитологічної експертизи, в частині відсутності слідів крові людини на кулі, узгоджується з додатковими показаннями свідка ОСОБА_40 яка в судовому засіданні наголошувала на тому, що після зазначених подій під час прибирання в кімнаті в якої була поранена ОСОБА_11 на підлозі була виявлена куля з нашаруванням бурого кольору, яку вона первісно зберігала, а потім викинула.
Таким чином, стороною обвинувачення суду не надано достовірних доказів, які б свідчили про те, що куля, яка була вилучена при огляді місця події та була предметом експертного дослідження, є саме кулею, якою було заподіяно тілесне ушкодження потерпілої ОСОБА_11 .
Твердження сторони обвинувачення з цього приводу носить вирогідний та є лише припущенням, при наявності в домоволодіння підсудного ОСОБА_6 великої кількості складових для спорядження набоїв, в тому числі і різноманітних куль.
- висновок експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 303 від 06.10.2014 відповідно до якої, на двох марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_6 та чоловічої сорочці слідів продуктів пострілу не мається. Зрізи фрагменти нігтьових пластин з рук ОСОБА_6 , ймовірно, мають сліди продуктів пострілу. У відповідних об`єктах дослідження виявлено дифеніламін стабілізатор хімічної активності бездимного пороху, а також окисники ( які можуть входити до складу продуктів пострілу, але внаслідок свого широкого розповсюдження у техногенному та природному середовищах не можуть бути однозначно віднесені до продуктів пострілу ). ( т.2, а.с.а.с. 63-72 );
Судова колегія вказаний висновок експертизи, на який сторона обвинувачення посилається, як доказ здійснення пострілу з вогнепальної зброї саме ОСОБА_6 , не приймає до уваги, так як наявність слідів продуктів пострілу, виявлених на фрагментах нігтьових пластин з рук ОСОБА_6 , носить ймовірний характер. Крім того слід зазначити, як встановлено в судовому засіданні, безпосередньо перед пораненням ОСОБА_11 підсудний ОСОБА_6 мав контакт з вогнепальною зброєю, так як чистив револьвер та займався спорядженням його набоями.
- висновок експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 462 від 10.11.2014 відповідно до якої, на марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_11 та фрагментах нігтьових пластин з рук ОСОБА_11 слідів вибухових речовин та компонентів вибухових речовин, а також продуктів їх вибухового перетворення не мається. ( т. 2, а.с.а.с. 81-89 );
Щодо зазначеного висновку експертизи, на який посилається сторона обвинувачення, як на свідчення того, що ОСОБА_11 не призвела постріл самостійно, а вказані дії були вчинені саме підсудним ОСОБА_6 , судова колегія зазначає, що вказані твердження сторони обвинувачення також є ймовірними та лише припущенням, так як відповідно до висновку експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 303 від 06.10.2014 на двох марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_6 та чоловічої сорочці слідів продуктів пострілу не встановлено.
В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_24 , яким проводилась судово балістична експертиза №343 від 08.08.2014, зазначив, що при використанні для спорядження набоїв бездимного пороху, під час пострілу продукти пострілу є незначні, їх можливо виявити лише хімічним шляхом. У револьвера системи «Наган» при пострілі відсутній прорив порохових газів між барабаном та стволом, тобто в наявності цільна обтюрація між дульцем гільзи набою до револьвера системи «Наган» та стволом револьвера.

Судова колегія вважає, що твердження підсудного ОСОБА_6 в частині того, що ОСОБА_11 в той вечір тримала в руках револьвер та здійснила з нього випадковий постріл, також підтверджується висновками досліджених в судовому засіданні експертиз, а саме :

- висновком судово молекулярно генетичної експертизи № 20-648 від 14.10.2014 відповідно до якої на барабані револьверу, вилученого при огляді місця події на території домоволодінні ОСОБА_6 , виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішку крові; на спусковому гачку, курку, фіксаторі барабану, крові та клітин з ядрами не виявлено; генетичні ознаки клітин, виявлених на корпусі револьверу належить невстановленої особі жіночої генетичної статі; генетичні ознаки клітин, виявлених на руків`ї та шомполі є змішаними та містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб є непридатними для ідентифікації. ( т. 2, а.с.а.с. 100-107 );
- висновком судово молекулярно генетичної експертизи № 20-914 від 30.10.2014 відповідно до якої виявлені на корпусі револьверу, вилученого при огляді місця події на території домоволодінні ОСОБА_6 , генетичні ознаки ( ДНК профіль ) клітин збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 ( т. 2, а.с.а.с. 115-120 );
При цьому, в результаті експертних досліджень не було встановлено наявності генетичних ознак ( ДНК профіль ) клітин підсудного ОСОБА_6 .
Судовою колегією були досліджені також висновки наступних експертиз :

- висновок судово медичної експертизи № 101-зл від 12.09.2014, відповідно до якого ОСОБА_11 було заподіяно: одне вогнепальне кульове наскрізне діаметральне поранення голови із забоєм головного мозку важкого ступеню, формуванням вогнищ дітріта-розмаженнія по ходу раневого каналу, забоєм стовбура головного мозку, дірчастим оскольчатим переломом лівої скроневої кістки і окончатим переломом правої скроневої кістки, оскольчатим переломом основи черепа. Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок вогнепального поранення голови, що супроводжувалось важкими ушкодженнями головного мозку з глибоко лежачими життєво важливими утвореннями, гострою крововтратою, шоком, набряком-набуханням головного мозку. Вхідний отвір знаходиться в лівої скроневої області, над лівою ушною раковиною, направлення раневого каналу зліва направо, перпендикулярно продольной основної осі тіла, вихідний отвір знаходиться в правій скроневій області, довжина раневого каналу близько 18 см. Калібр вогнепальної зброї та дистанції пострілу встановити не має можливим, так як ОСОБА_11 були проведені медичні маніпуляції. ( т. 2, а.с.а.с. 5-8 );

- висновок судово медичної експертизи № 6/101/14-зл, відповідно до якого область розташування вхідної вогнепальної рани на голові ОСОБА_11 не виключає можливості здійснення пострілу з вогнепальної зброї її власною рукою. При цьому ОСОБА_11 в момент пострілу з вогнепальної зброї могла знаходитись в любому положенні. Встановити дистанцію пострілу, розмір вогнепального снаряду, встановити кут, під яким був здійснений постріл не мається можливим у зв`язку з проведенням нейрохірургічної операції, внаслідок якої необратимо була змінена первісна форма та розміри пошкоджень та втрачені об`єктивні дані щодо характеру поранення. ( т. 2, а.с.а.с. 16-18 );

- висновок судово-балістичної експертизи №12061/12062 від 07.11.2014, відповідно до якого, виявлений та вилучений під час огляду місця події 19.07.2014 домоволодіння та прибудинкової території підсудного ОСОБА_6 револьвер відноситься до категорії вогнепальної зброї та є револьвером системи «Наган» калібру 7,62 мм, зразка 1895 року та придатний для стрільби револьверними патронами калібру 7,62х39R, який було зібрано з деталей різних зразків зброї даної моделі. Надана на дослідження гільза, яка знаходилась в каморі барабану револьверу та куля, були відстріляна з наданого на дослідження револьверу. З наданого на дослідження револьверу « Наган » можливо здійснення пострілу без натискання на спусковий гачок при падінні з висоти 1,5…1,8 м. на відносно щільну поверхню. Також при ударі по курку, в напрямку збоку або в направленні його руху навколо висі курка, курок зривається з бойового зводу. При ударі курком о дерев`яну підлогу курок зривається з бойового зводу. ( т. 2, а.с.а.с. 136-147 ).
Крім того, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської від 25.05.2016 по зазначеному кримінальному провадженні була призначена комплексна судово балістична, медико криміналістична та судово медична експертиза, відповідно до експертного висновку якої № 283-КЕ/2016/8572 від 12.10.2016 : вогнепальне наскрізне кульове поранення голови ОСОБА_11 утворилось від дії поодинокого високошвидкісного снаряду ( кулі ), який був випущений при пострілі з метальної зброї. Первісна хірургічна обробка ран голови, а також вилучення нежиттєздатних кісткових уламків при проведенні нейрохірургічної операції, безворотньо змінили первісні морфологічні ознака всіх елементів цього поранення, що унеможливлює визначення калібру кулі. Шкірний клапоть, вилучений під час надання потерпілій первинної хірургічної обробки в Золочівській ЦРЛ на дослідження не надано, так як дана усічена рана не збереглася, що унеможливлює визначення дистанції пострілу. Вирішити питання стосовно визначення відстані даного пострілу ( близько неблизько ) за наявними даними не є можливим. В момент спричинення вогнепального поранення тіло ОСОБА_11 могло знаходитись в любому положенні, яке передбачало вільний доступ кінетичного снаряду до скроневої ділянки голови зліва. Не виключається, що вісь стволу зброї в момент пострілу була орієнтована під декотрим гострим кутом до площини тіла, що ушкоджувалась. Визначити напрямок пострілу відносно оточуючих предметів неможливо. Сліди крові, які були виявлені на чоловічих штанах, вилучених під час огляду місця події, та походження яких не виключається від ОСОБА_11 , мали ознаки переважно бризок, які могли утворитись внаслідок розбризкування часток рідкої крові при пересуванні скривавленого предмету, можливо і тіла потерпілої після поранення, що не суперечить показам ОСОБА_6 . Враховуючи конструктивні особливості револьверу « Наган » не виключається технічна можливість спричинення вогнепального поранення ОСОБА_11 і при умовах утримання зброї її власною рукою, однак не виключається спричинення поранення внаслідок пострілу з вогнепальної зброї, яка утримувалась сторонньою рукою. Дане поранення могло утворитись і без натискання на спусковий гачок даного револьверу (при паданні на підлогу, при випадковому ударі предметом по різним його частинам). ( т. 4, а.с.а.с. 187-207 );
Будучи допитаним в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_41 в повному обсязі підтвердив вищезазначені висновки судово балістичної та комплексної судово балістичної, медико криміналістичної та судово медичної експертиз, зазначивши, що ним здійснювались вказані експертні дослідження, результати яких ним були об`єктивно відображенні в письмових висновках. При цьому зазначав, що у револьвера системи «Наган», якщо він знаходиться в справному стані, під час пострілу відсутнє проривання продуктів пострілу між барабаном та стволом. З дослідженого револьверу, так як він зібраний з різних деталей, можливо здійснення пострілу внаслідок зриву курка з бойового зводу при нанесенні відповідних зазначених в експертному висновку ударів.
В судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, відповідно до ст.ст. 332, 333 КПК України, ухвалою судової колегії було доручено органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту за участю підсудного ОСОБА_6 та судово медичного експерта, за наслідками проведення якого була призначена по кримінальному провадженню додаткова судово медична експертиза.
З дослідженого в судовому засіданні протоколу слідчого експерименту від 27.09.2018 вбачається, що зазначена слідча дія була проведена за участю підсудного ОСОБА_6 та відповідного судово медичного експерта, в ході проведення якої ОСОБА_6 докладно виклав обставини отримання ОСОБА_11 вогнепального поранення та відтворив механізм заподіяння поранення, які повною мірою збігаються та узгоджуються з показаннями ОСОБА_6 даними ним в судовому засіданні. ( т. 5, а.с.а.с. 228-253 ).
Відповідно до висновку додаткової судово медичної експертизи № 12/5/101-зл/14/18, з урахуванням відповідних висновків судових експертиз, які були проведені в межах зазначеного кримінального провадження та даних отриманих під час проведення слідчого експерименту за участю підсудного ОСОБА_6 , покази підсудного ОСОБА_6 , дані ним в ході допиту в Дзержинському райсуді м. Харкова 12.02.2018 та під час проведення слідчого експерименту за його участю не суперечать наявним судово медичним даним в частині умов та способу спричинення вогнепального поранення голови ОСОБА_11 при застосуванні вогнепальної зброї револьвер « Наган ». ( т. 5, а.с.а.с. 218-227 ).
Будучи допитаною в судовому засіданні судово медичний експерт ОСОБА_42 в повному обсязі підтвердила вищезазначений додатковий та первісні висновки судово медичних експертиз, зазначивши, що нею здійснювалось судово медичне дослідження трупу ОСОБА_11 . Всі виявлені тілесні ушкодження нею були вказані в експертному висновку. Волосся на голові ОСОБА_11 було відсутнє, усічена в лікарні під час операції рана на дослідження надана не була. Також не надавалось для дослідження волосся потерпілою та видалені частини черепа. Рани на голові були ушиті, під час оперативного втручання шкіра була усічена, рани розширені, оброблені, тому всі можливі сліди пострілу були знищенні. Додаткові експертні дослідження нею було проведено на підставі вивчення матеріалів кримінального провадження, участі в проведенні слідчого експерименту та показань підсудного ОСОБА_6 . При цьому експерт наголошувала, що проведенні судово-медичні дослідження є вичерпними.
Судова колегія зазначає, що аналіз зазначених висновків судових експертиз свідчить про те, що область розташування вхідної вогнепальної рани на голові ОСОБА_11 не виключає можливості здійснення пострілу з вогнепальної зброї її власною рукою. При цьому ОСОБА_11 в момент пострілу з вогнепальної зброї могла знаходитись в любому положенні. Встановити дистанцію пострілу, розмір вогнепального снаряду, встановити кут, під яким був здійснений постріл не мається можливим у зв`язку з проведенням нейрохірургічної операції, внаслідок якої необратимо була змінена первісна форма та розміри пошкоджень та втрачені об`єктивні дані щодо характеру поранення. З наданого на дослідження револьверу « Наган » можливо здійснення пострілу без натискання на спусковий гачок при падінні з висоти 1,5…1,8 м. на відносно щільну поверхню. Дане поранення могло утворитись і без натискання на спусковий гачок даного револьверу (при паданні на підлогу, при випадковому ударі предметом по різним його частинам). Також при ударі по курку, в напрямку збоку або в направленні його руху навколо висі курка, курок зривається з бойового зводу. При ударі курком о дерев`яну підлогу курок зривається з бойового зводу. Не виключається, що вісь стволу зброї в момент пострілу була орієнтована під декотрим гострим кутом до площини тіла, що ушкоджувалась.
Таким чином, будь - яких об`єктивних даних які б достовірно свідчили про те, що підсудним ОСОБА_6 були вчиненні зазначені стороною обвинувачення протиправні дії умисне вбивство ОСОБА_11 , дослідженні в судовому засіданні експертні висновки не містять. Між тим, висновки експертиз не виключають заподіяння смертельного поранення потерпілої ОСОБА_11 саме її рукою та при обставинах на які посилається підсудний ОСОБА_6 , що узгоджується з показаннями останнього та іншими вищезазначеними дослідженими доказами.

В огрунтування обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 , сторона обвинувачення посилається на відсутність в області вхідного вогнепального поранення голови ОСОБА_11 будь яких ознак, які б свідчили про наявність слідів близького пострілу ( накладення кіптяви, опалення волосся тощо ).

Судова колегія зазначає, що в ході судового розгляду були допитані медичні працівники, які надавали первинну медичну допомогу ОСОБА_11 , які зазначили, що волосся, одяг, уламки кісток, а також шкірний клапоть усіченої рани ОСОБА_11 втрачені. При первинної обробці ран на голові ОСОБА_11 вони опалення чи слідів близького пострілу не помітили. Однак з показань зазначених свідків також вбачається, що волосся на голові потерпілої ОСОБА_11 було рясно забруднено кров`ю, волосся становило собою єдину закривавлену масу.

Крім того, як зазначила судово медичний експерт ОСОБА_42 під час дослідження трупу волосся на голові ОСОБА_11 було відсутнє, усічена в лікарні під час операції рана на дослідження надана не була. Також не надавалось для дослідження волосся потерпілою та видалені частини черепа. Рани на голові були ушиті, під час оперативного втручання шкіра була усічена, рани розширені, оброблені, тому всі можливі сліди пострілу були знищенні.
Крім того в судовому засіданні, як зазначив судовий експерт ОСОБА_24 , яким проводилась судово балістична експертиза №343 від 08.08.2014, при використанні для спорядження набоїв бездимного пороху, під час пострілу продукти пострілу є незначні, їх можливо виявити лише хімічним шляхом.

Таким чином, судова колегія вважає, що показання свідків працівників КЗ «Золочівська ЦРЛ » мають суб`єктивний та вирогідний характер, тому, що зазначені особи не є відповідними фахівцями по вогнепальним травмам та не володіють спеціальними експертними навичками та знаннями, як допитані в судовому засіданні вищезазначені фахові експерти, тому зазначені показання сприймає критично.
Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо недоведеності вини підсудного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.
Відповідно до ст. 337 ч. 3 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право
Вийти за межі висунутого обвинувачення. Зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Приймаючи до уваги наведене, судова колегія вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується підсудний ОСОБА_6 на ст. 264 КК України, так як в його діях в наявності склад зазначеного кримінального правопорушення, а саме недбале зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, що спричинило загибель людей потерпілої ОСОБА_11 .
Крім того, органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України по факту незаконного носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ознакою виготовлення вогнепальної зброї та бойових припасів.

Судова колегія вважає за необхідне з обвинувачення підсудного ОСОБА_6 виключити ознаку виготовлення вогнепальної зброї та бойових припасів, так як в диспозиції ст. 263 ч. 1 КК України вказана кваліфікуюча ознака не передбачена.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ст.ст. 263 ч. 1, 264 КК України, так як він : своїми умисними діями вчинив носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу; своїми необережними діями вчинив недбале зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, що спричинило загибель людей - потерпілої ОСОБА_11 .

При визначенні підсудному ОСОБА_6 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність характер та тяжкість вчинених злочинів, данні про особу підсудного, який є фізичною особою - підприємцем, раніше не судимий, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за місцем мешкання та місцем попереднього ув`язнення характеризується з задовільної сторони, за висновком судово наркологічної експертизи № 689 від 27.08.2014 даних про наявність наркологічної залежності не виявлено, за висновком судово психіатричної експертизи № 744 від 18.08.2014 за своїм психічним станом визнаний осудним.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_6 судовою колегією не виявлено.
У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_6 судовою колегією визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_6 , відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, судова колегія вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій ст.ст. 263 ч. 1, 264 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_6 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 19.07.2014 та утримується в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_6 з вказаного числа.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 ( провадження № 13-31кс18 ), якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).( п. 104 )

Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається ( п. 106 ).

В судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_6 інкриміновані йому вищезазначені злочини вчинив 18.07.2014, тому суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), зарахувати підсудному ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення : в період з 19.07.2014 по 04.03.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 15271,58 гривень та у відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000000 гривень. ( т. 3, а.с.а.с. 27-31 ).

В обґрунтування поданого цивільного позову потерпілий ОСОБА_8 вказував, що в результаті злочинних дій підсудного було спричинено смерть його доньці ОСОБА_11 , внаслідок чого він був змушений нести витрати на її поховання та лікування своєї дружини.

На підтвердження своїх позовних вимог потерпілий ОСОБА_8 надав квитанції щодо витрат на придбання ліків для дружини та поховання доньки. ( т. 3, а.с.а.с.32-40 ).

Крім того, потерпілий ОСОБА_8 зазначав, що через смерть доньки ОСОБА_8 , він пережив сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через втрату ним самої близької людини, малолітні діти якої залишилася на його утримання та вихованні.

Підсудний ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 не визнав, наголошуючи на тому, що він не вбачає підстав для відшкодування потерпілому зазначеної матеріальної та моральної шкоди.

Судова колегія вважає цивільний позов ОСОБА_8 обґрунтованим, однак таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно до приписів ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Також судова колегія зауважує, що за приписами ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Аналізуючи викладенні положення закону, судова колегія дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, внаслідок чого сталась смерть ОСОБА_11 так і розмір матеріальної шкоди, понесеної потерпілим ОСОБА_8 на поховання доньки, тому в відшкодування заподіяної матеріальної шкоди з підсудного ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 підлягають стягненню витрати на поховання спорудження надгробного пам`ятника в загальній сумі 8676 гривень.

В частині стягнення витрат на організацію поминального обіду та витрат на лікування дружини, позовні вимоги ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, так як відшкодування витрат на організацію поминального обіду не передбачено діючим законодавством, а саме приписами ЦК України та Законом України « Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003. В наданих же потерпілим ОСОБА_8 фіскальних чеках на придбання ліків не зазначено хто саме їх придбав, за чий кошт та для кого саме, тим більше, що дружиною потерпілого ОСОБА_8 зазначені цивільні вимоги не заявлено.

Щодо стягнення моральної шкоди, судова колегія вважає, що потерпілий ОСОБА_8 достатньо не обгрунтував, розмір моральної шкоди, яка ним заявлена та чому є достатньою для компенсації спричинених йому фізичних та моральних страждань.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись вищевикладеним, судова колегая враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав потерпілий ОСОБА_8 їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у його житті, та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування ОСОБА_8 спричиненої йому, неправомірними діями підсудного ОСОБА_6 моральної шкоди є сума в 100000 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 в задоволенні позову необхідно відмовити.

При проведенні судових експертиз, експертами державних спеціалізованих установ були витрачені кошти в загальній сумі 12102,36 гривень, які цільовим призначенням були виділені цім установам з Державного бюджету України, які судовою колегією відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Судова колегія вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази зазначені в постановах про визнання речовими доказами від 10.08.2014 та 10.11.2014, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання в СУ ГУ ПН України в Харківської області, а саме : наволочка, клавіша вимикача, чоловічі брюки, - підлягають знищенню; револьвер системи « Наган » з 6 набоями та одною стріляною гільзою, куля, барабан револьвера, 4 предмети, - підлягають залишенню на зберіганні у СУ ГУ ПН України в Харківської області, в порядку передбаченому Постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 « Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиленням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження ». ( т. 2, а.с.а.с. 169, 181, 200 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України судова колегія
, -
У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 264 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону :
- за ст. 263 ч. 1 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ст. 264 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_6 , визначити до відбуття покарання у виді 9 років 02 місяців позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 19 липня 2014 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), зарахувати засудженому ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення в період з 19 липня 2014 року по 04 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), засудженого ОСОБА_6 вважати таким, що відбув міру кримінального покарання.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) », - скасувати, звільнівши з під варти в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_6 :
- на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди - 8676 гривень, у відшкодування моральної шкоди 100000 гривень;
- на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 12102 гривень 36 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 в задоволенні позову, - відмовити.

Речові докази : наволочка, клавіша вимикача, чоловічі брюки, - знищити; револьвер системи « Наган » з 6 набоями та одною стріляною гільзою, куля, барабан револьвера, 4 предмети, - залишити на зберіганні у СУ ГУ ПН України в Харківської області, в порядку передбаченому Постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 « Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиленням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження ».

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3