Справа № 204/7940/17
Провадження № 1-в/204/90/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування відносно засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_7 знаходилася справа за клопотанням захисника ОСОБА_4 про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 . Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, проведеного у зв`язку з відрахуванням зі штату суду судді ОСОБА_7 , який звільнений з посади судді відповідно до рішення Вищої ради правосуддя, зазначена справа була повторно розподілена відповідно до «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» та передана для розгляду судді ОСОБА_1 ..
У зазначеному клопотанні захисника зазначено, що вироком Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_5 було визнано винуватим у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та у відповідності до ст.ст. 69,75,76,104 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Вироком того ж суду ОСОБА_5 , визнано винуватим у скоєні злочину передбаченим ч.1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків повністю приєднано покарання за попереднім вироком та призначено покарання у виді позбавлення полі строком на 4 роки 15 днів. Посилаючись на п.п. а, в ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року , а також на п. в ст.9 вказаного закону, просила суд застосувати до засудженого ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні захисник підтримала клопотання про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 ЗУ «Про амністію у 2016 році», посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив задовольнити, застосувавши відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» з підстав зазначених його захисником.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що підстави для застосування відносно засудженого ОСОБА_5 ЗУ «Про амністію у 2016 році» відсутні, оскільки останній відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання на підставі ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації всього особистого йому належного майна. На підставі ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_5 звільнений від відбуття покарання з випробовуванням, встановлений іспитовий строк 2 роки. Вирок набрав чинності 25.12.2015 року.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. На підставі ст.ст.71,72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднано покарання, невідбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 15 днів. Вирок суду набрав чинності 05 липня 2016 року.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 30 травня 2017 року в ДУВП №4.
Відповідно до ст. 85 Кримінального кодексу України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України,Кримінального кодексу Українита цьогоЗакону.
Згідно п. «а», «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Як вбачається з матеріалів клопотання, особової справи засудженого та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання у ДУВП №4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та за ч. 2 ст.289 КК України, скоєних до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належить до тяжкого злочину, а відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покарання підлягають особи, які вчинили умисний злочин, який не є тяжким злочином чи особливо тяжким злочином.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_5 не може бути застосовано ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з цим у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання на підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» необхідно відмовити.
Керуючисьст.85 КК України, ст.ст.1,10 Закону України "Про амністію у 2016 році",-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування відносно засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в Дніпровський апеляційний суд через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1