ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/511/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0009185 від 16.08.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.12.2015 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.;

-27.04.2016 Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2016 близько 19:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на власному автомобілі «Фіат Добло» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Привокзальна, 14-А в м. Києві, помітив припаркований за вказаною адресою мотоцикл «Honda VFR-800», 1999 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який був накритий чохлом сірого кольору. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

В подальшому, реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань 15.08.2016 близько 23 години 00 хвилин на власному автомобілі «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 під`їхав до будинку по вул. Привокзальна, 14-А в м. Києві, де в подальшому, оглянув прилеглу територію та, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підігнав вищевказаний автомобіль «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 безпосередньо до припаркованого мотоцикла «Honda VFR-800», 1999 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , та знявши чохол з нього, загрузив вищевказаний мотоцикл до багажного відсіку власного автомобіля, після чого до багажного відсіку загрузив чохол, яким був накритий вказаний мотоцикл, сів за кермо вищевказаного автомобіля на якому приїхав та з місця вчинення злочину, разом з викраденим майном зник, тим самим заволодівши мотоциклом «Honda VFR-800», 1999 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 шляхом його перевезення.

Після чого, ОСОБА_5 викрадений ним мотоцикл «Honda VFR-800», 1999 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та чохол, на власному автомобілі «Фіат Добло» д.н. НОМЕР_1 перевіз до приватного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та заховав до гаражного приміщення вказаного будинку. В подальшому за вищевказаною адресою 12.09.2016 співробітниками поліції виявлений та вилучений викрадений ОСОБА_5 мотоцикл «Honda VFR-800», 1999 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого на момент вчинення злочину становила 96232,90 гривень, та який на праві власності належить ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_5 здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував правову кваліфікацію інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 289 КК України та просив змінити її на ч.1 ст. 289 КК України, не заперечуючи обставин, які викладені в обвинувальному акті. На обґрунтування своєї позиції ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 15.08.2016 близько 19:00 години на власному автомобілі «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 він під`їхав на вул. Привокзальна, 14-А в м. Києві, де помітив припаркований мотоцикл «Honda VFR-800», д.н.з. НОМЕР_2 , накритий чохлом, який він вирішив викрасти. Для цього він підігнав автомобіль до мотоцикла та, знявши чохол з нього, загрузив мотоцикл до багажного відсіку власного автомобіля, після чого, поїхав на автомобілі разом із викраденим мотоциклом, який він перевіз до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та заховав до гаражного приміщення. В подальшому 12.09.2016 працівниками поліції був виявлений та вилучений вказаний мотоцикл, найменування та вартості якого обвинувачений не оспорював. У скоєному щиро покаявся.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі дій, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що на початку 2013 р. він придбав мотоцикл «Honda VFR-800» який був завезений з Італії, та став його першим власником в Україні. Після поїздок він завжди залишав мотоцикл під вікном у дворі свого будинку АДРЕСА_4 та накривав його чохлом. Прокинувшись в ранці 16.08.2016 р. він виявив відсутність свого мотоцикла під вікном будинку. Вибігши у двір будинку, він виявив лише відбиту підніжку від мотоцикла. Після цього він повідомив працівників поліції про викрадення належного йому транспортного засобу. Далі він здійснював огляд прилеглих територій, давав оголошення щодо надання допомоги у розшуку мотоцикла. Одного дня йому подзвонили на телефон та повідомили про транспортний засіб, який начебто причетний до викрадення його мотоцикла. Хто повідомив йому цю інформацію, йому не відомо, але після перевірки реєстраційного номера автомобіля, який йому повідомили по телефону, він вийшов на ОСОБА_5 , який, як він дізнався, здійснював продаж мотоцикла. Він запропонував ОСОБА_5 продати йому мотоцикл, після чого вони домовились щодо місця здійснення купівлі транспортного засобу в м. Києві. На зустріч з ОСОБА_5 він прийшов разом з працівниками поліції. Під час зустрічі ОСОБА_5 не брав з собою мотоцикл, та на питання працівників поліції де на цей час знаходиться мотоцикл, ОСОБА_5 повідомив, що транспортний засіб знаходиться в с. Колонщина Київської області, де в подальшому цей мотоцикл був вилучений працівниками поліції. Зовнішній вигляд мотоцикла був змінений, а саме: перефарбований на зелений колір, що не є властивим для цієї моделі мотоцикла. Також на мотоциклі був знятий глушник та деякі освітлювальні прилади, виламані замки запалення. Потерпілий додав, до ОСОБА_5 повністю відшкодував йому завдані злочином збитки, сплативши йому грошові кошти в сумі 80 тис. гривень.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 16.08.2016 р. о 06.35 год. потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що біля буд. № 14-А по вул. Привокзальній в м. Києві невідома особа незаконно заволоділа мотоциклом «Honda VFR-800» д.н.з. НОМЕР_2 . /а.с. 115/.

Оглядом місця події від 16.08.2016 р. зафіксована ділянка на місцевості біля буд. № 14-А по вул. Привокзальній в м. Києві, де був викрадений належний потерпілому мотоцикл. На місці також була знайдена лапка від мотоцикла з пошкодженим кріпленням, а також були виявлені сліди від протектора коліс авто та слід взуття /а.с.116-121/.

Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи № 19/111/12-37 від 03.02.2017 р. ідентифікаційний номер рами та двигуна наданого для дослідження мотоцикла «Honda VFR-800» зеленого кольору є первинним, нанесеним у заводських умовах та змінам не піддавався /а.с. 124-131/.

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 19/111/12-126 від 14.02.2017 р. ринкова вартість ідентичного непошкодженого мотоцикла марки «Honda VFR-800», 1999 р. випуску станом на 16.08.2016 р. становила 96232,90 грн. /а.с.133-135/.

Оглядом місця події від 12.09.2016 р. встановлено, що в Київській обл. в с. Колонщина по вул. Леніна, 19 розташований приватний житловий будинок з гаражем, біля якого знаходився мотоцикл, на рамі якого розташовані наступні символи: НОМЕР_3 , праворуч на двигуні мається напис «Honda» /а.с. 143-148/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.09.2016 р. в цей день в Київській обл., в смт. Макаров по вул. Першого травня був оглянутий автомобіль «Фіат Добло» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 / а.с. 149-153/.

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.09.2018 р. в Київській обл., в смт. Колоншина по вул. Леніна, 19 був виявлений та вилучений балон (аерозоль) чорного кольору з зеленою (салатовою) фарбою /а.с.155-157/.

Аналіз сукупності наведених доказів, дозволяє суду зробити висновок про те, що вина обвинуваченого в об`ємі дій, зазначених у вироку, доведена повністю.
Обговорюючи позицію захисника та обвинуваченого про необхідність кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 289 КК України через відсутність такої кваліфікуючої ознаки як «повторність», суд керується наступним. Так, судом встановлено та не заперечувалось обвинуваченим ОСОБА_5 те, що останній вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, будучи раніше судимим за скоєння замаху на крадіжку за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2015 р. На момент вчинення злочину дана судимість не була погашена. Відповідно до п.2 примітки до ст. 289 КК України відповідно до ч.2 ст. 289 КК України під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185 КК України. З урахуванням наведених положень закону суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 289 КК України є правильною, оскільки ОСОБА_5 здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України. Таким чином позиція сторони захисту свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за більш тяжкий злочин.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, серед яких злочин проти власності, останній раз звільнений вироком від відбування покарання на іспитовий строк, протягом якого знову вчинив умисний корисливий злочин, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченому на підставі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів (за ч.1 ст. 309 КК України).

Крім того, при призначенні покарання суд враховує висновок органу пробації, складений на підставі поглибленого аналізу соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, з урахуванням історії правопорушень, способу життя обвинуваченого та ступіню ймовірності вчинення повторного правопорушення, в якому орган пробації прийшов до висновку про середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.
Також суд враховує, що відповідно до роз`яснень п. 4 ч.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, з урахуванням позиції потерпілого, який зазначив, що не має матеріальних претензій до обвинуваченого та не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 289 КК України, та остаточне покарання за сукупністю вироків із застосуванням ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2016 р.

Обговорюючи необхідність призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочину повністю відшкодував завдані збитки потерпілому, який зазначив про відсутність зі своєї сторони матеріальних претензій до обвинуваченого. Таким чином, суд вважає за недоцільне призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 1319 грн. 40 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 частково приєднати невідбутий строк покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2016 р. та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 5 / п`ять/ років 1 / один/ місяць позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 05.12.2018 р.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 /ІПН: НОМЕР_4 / процесуальні витрати в сумі 1319 грн. /одна тисяча триста дев`ятнадцять/ гривень 40 коп. на користь держави.

Речові докази:
-мотоцикл марки «Honda VFR-800», 1999 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , чохол від мотоциклу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Honda VFR-800», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від замка запалення цього транспортного засобу повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

-плоскогубці з червоною рукояткою, викрутку червоного кольору, змиви з керма мотоциклку та змиви з обох долоней рук ОСОБА_5 , аерозольний балон чорного кольору з зеленою фарбою, які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києв знищити;

-автомобіль «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику за адресою: м. Київ, вул. П. Усенко, 8 відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.09.2016 р. повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1