Справа № 308/2067/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській капітан поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 21.02.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В:

З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що Ужгородським відділом поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 21.02.2019р за ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2019 року до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення по спец лінії «102» про те, що 20.02.2019 о 09.07 годин за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16, поряд із приміщення закладу «Тенші», на смузі руху дороги в супереч порушення вимог ПДР України відбулось зіткнення між двома автомобілями марки «Шкода Суперб», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем марки «Мітсубіші Ланцер», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали тілесні ушкодження та звернулись до лікувального закладу.

20.02.2019 в ході огляду місця події а саме на вулиці Минайська в м. Ужгород, внаслідок ДТП протоколом огляду місця події, було вилучено два автомобілі, а саме: «Шкода Суперб», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а також автомобіль марки «Мітсубіші Ланцер», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , які опечатано та поміщено, на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

21.02.2019 враховуючи, що вищевказані транспортні засоби зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом, а саме засобами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим дані ТЗ марки ««Шкода Суперб», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а також автомобіль марки «Мітсубіші Ланцер», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до ст. 98 КПК України визнано - речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України вищевказані транспортні засоби марки «Шкода Суперб», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а також автомобіль марки «Мітсубіші Ланцер», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , вилучені під час проведення огляду місця події, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

Клопотання мотивоване тим, що з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, дані автомобілі є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, що потребує доказування шляхом проведення досудового розслідування та судових експертиз із залученням спеціалістів які володіють відповідними навиками, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «Шкода Суперб», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зберігається на штраф майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а», та свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським відділом поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 21.02.2019р за ч. 1 ст. 286 КК України.
Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 від 21.02.2019 року визнано речовими доказами автомобіль марки «Шкода Суперб», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а також автомобіль марки «Мітсубіші Ланцер», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , які опечатано та поміщено, на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, оскільки, слідчим не доведена необхідність накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль марки «Шкода Суперб», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зберігається на штраф майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а», та свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, а також не доведено наявність ризиків, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий суддя зазначає, що арешт вказаної речі може призвести до обмеження права власності особи, в якої він був вилучений, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, та приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, тому слідчий суддя вважає, що клопотання є необґрунтованим.
Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 21.02.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1