Справа № 678/601/18
05 лютого 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого завідуючим складом в ТОВ «Зоряний світанок», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_4 в порушення п. 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року, п.п. 9, 11, 15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, діючи умисно, достовірно знаючи, що він не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, час та місці придбав два промислово виготовлені корпуси бойових ручних осколкових гранат РГД-5, які являються конструктивно оформленими зарядами вибухових речовин, складовими частинами вибухового пристрою, один промислово виготовлений бойовий запал УЗРГМ-2 до ручних осколкових гранат РГД-5, Ф-1, РГ-42, та один промислово виготовлений бойовий запал УЗРГМ до ручних осколкових гранат РГД-5, Ф-1, РГ-42, які при поєднанні є вибуховими пристроями промислового виготовлення, відносяться до категорії боєприпасів військового призначення та придатні для здійснення вибуху, та які в подальшому ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу зберігав до 26 квітня 2016 року у підсобному приміщенні домогосподарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , до часу їх виявлення і вилучення працівниками поліції під час санкціонованого обшуку в період з 07 год. 30 хв. до 11 год. 20 хв.
За придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 в суді про те, що 25 квітня 2016 року він у підсобному приміщенні домогосподарства в АДРЕСА_1 , виявив та залишив зберігати вищевказані бойові припаси, не маючи передбаченого законом дозволу, які 26 квітня 2016 року були виявлені і вилучені працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.
За даними протоколу обшуку від 26 квітня 2016 року підсобного приміщення домогосподарства по АДРЕСА_1 , слідчим виявлено і вилучено два корпуси бойових ручних осколкових гранат РГД-5 та два бойових запала типу УЗРГМ.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: даними рапорту старшого оперуповноваженого КП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 08.04.2016 р. про отримання в порядку ЗУ «Про національну поліції» та «Про оперативно-розшукову діяльність» достовірної інформації про незаконне зберігання ОСОБА_4 за місцем проживання по АДРЕСА_1 бойових припасів зокрема; ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2016 року про надання дозволу на проведення обшуку в будинку за вищевказаною адресою; речовими доказами вилученими двома корпусами гранат РГД-5 та двома бойовими запалами типу «УЗРГМ».
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.
Згідно з п.п. 9, 11, 15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин здійснюється: на вогнепальну зброю, бойові припаси до неї, - у порядку встановленому МВС (п. 9); порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, визначається законами, актами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно правовими актами (п. 11); посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 15).
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 характеризується позитивно, має сім`ю, на утриманні неповнолітню дитину, вчинив тяжкий злочин. Він вперше притягується до кримінальної відповідальності та щиро розкаявся, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у мінімальному розмірі.
Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, окрім скоєного характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Документально підтверджені процесуальні витрати по справі за проведення судових вибухотехніних експертиз в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази два корпуси гранат «РГД-5» та два підривники типу «УЗРГМ» - слід знищити.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази два корпуси гранат «РГД-5» та два підривники типу «УЗРГМ», які передані на зберігання до ВТС ГУНП в Хмельницькій області, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: