справа № 489/3492/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/146/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_10 ,

встановив:

З 18:00 години 28.05.2017 по 01:00 годину 29.05.2017, на підставі наказу від 23.05.2017 № 67 начальника Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_9 виконував службові обов`язки на території Інгульського району м. Миколаєва з профілактики та встановленню осіб, причетних до скоєння пограбувань. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про Національну поліції» виконував завдання по здійсненню превентивної та профілактичної діяльності, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, вжиттю заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, вжиттю заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального, адміністративного правопорушення, здійсненню своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Виконуючи свої службові обов`язки на території Інгульського району м. Миколаєва з профілактики та встановленню осіб, причетних до скоєння пограбувань, ОСОБА_9 на підставі наказу заступника начальника Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області був направлений на відпрацювання пограбування, з метою встановлення свідків та особи, яка його вчинила, яке було вчинено 28.05.2017 о 19:00 годині біля будинку № 1-А по вул. Казарського в м. Миколаєві.

В ході опитування ОСОБА_9 осіб, що перебували на вулиці в районі вчинення вказаного злочину, 28.05.2017 близько 23:00 години, ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована навпроти будинку № 1-А по вул. Казарського в м. Миколаєві, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є працівником поліції та виконує службові обов`язки, в результаті раптового умислу, з мотивів невдоволення виконанням потерпілим службових обов`язків, навмисно наніс йому один удар кулаком по лівій щоці, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої щоки, сколу емалі шостого зуба на нижній щелепі, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обвинуваченийв судовому засіданні свою вину не визнав та показав, що 28.05.2017 близько 23:00 години, вийшов з бару біля кінцевої зупинки маршрутних таксі по вул. Казарського. Перейшов дорогу та направився у бік свого дому. В той час за ним направились троє чоловіків, які вимагали від нього зупинитися та представитись. Один з цих чоловіків, який був потерпілий, тримав за спиною кийок. Вказані чоловіки йому не представились та не показали посвідчень. Під час розмови один з них підійшов до потерпілого та взяв в нього кийок. Він злякався за своє життя, після чого попросив дозволу пройти та попередив, що якщо йому будуть заважати він буде захищатись. Так як пройти йому не надали можливості, він наніс один удар рукою в щоку потерпілого. Обвинувачений наполягав на тому, що ніхто з цих чоловіків не представлявся і не надавав для ознайомлення посвідчення та жетонів. Потерпілий та інші особи були одягнуті в цивільний одяг, внаслідок чого розпізнати в них працівників поліції було неможливо. Також зазначив, що на зупинці не було освітлення та було темно. Після нанесення потерпілому удару його схопили вказані чоловіки під руки та відвели від зупинки на відстань близько 150 метрів, де двоє з них його тримали, а один з них бив по ногам кийком. У відділенні поліції, куди він був пізніше доставлений, його тримали тривалий час, внаслідок чого він не знімав побої, а після того зняти побої йому заважала зайнятість на роботі. Обвинувачений не заперечує, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння та зазначає, що в той день випив близько 200 - 250 мл горілчаних напоїв.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що 28.05.2017 в Інгульському відділі поліції проходило відпрацювання по попередженню кримінальних правопорушень (грабежів) на території району. Територією його патрулювання була вул. Кірова до вул. Електронної та район «Баштанського ринку». Відпрацьовуючи цю територію, до чергової частини надійшло повідомлення про пограбування жінки на кінцевій запинці громадського транспорту по вул. Казарського. Заступником начальника Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 йому та його напарнику був оголошений наказ направитись до зупинки, оскільки вони були найближчі до цього квадрату для відпрацювання осіб, які можуть бути причетні до скоєння кримінального правопорушення по ознакам на які вказала потерпіла. Біля зупинки вони знаходились до пізнього вечора, а саме близько до 22:00 - 23:00 години, де здійснювали опитування людей. На зупинці побачили обвинуваченого, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вони підійшли до нього та він представився співробітником поліції, показав посвідчення з жетоном і попросив повідомити обвинуваченого де віз знаходився останні дві години. Обвинувачений почав запитувати про підстави з яких він повинен виконувати його вказівки, після чого відбувся конфлікт, в ході якого той наніс йому удар кулаком в область щоки. Після чого вони викликали патрульну поліцію для затримання обвинуваченого, а він в цей час сидів поруч на лавці. Коли до них під`їхала патрульна поліція, обвинувачений вже збирався піти з місця вчинення правопорушення, але був затриманий. Також потерпілий зазначив, що зупинка освітлювалася від ліхтарів на вулиці і цього світла було достатньо щоб розгледіти посвідчення та зрозуміти що перед обвинуваченим знаходився працівник поліції. Крім того, обвинуваченому неодноразово про це усно повідомляли. Вимоги про пред`явлення посвідчення додатково від обвинуваченого не надходило. Також показав, що він та його напарник ОСОБА_12 знаходились у цивільному одязі.

Показами свідка ОСОБА_12 , який показав, що 28.05.2017 в ході відпрацювання Інгульського району м. Миколаєва був скоєний грабіж. Йому та потерпілому було віддано наказ про переміщення в квадрат скоєння грабежу для виявлення свідків або осіб причетних до скоєння злочину. На кінцевій зупинці по вул. Казарського вони зустріли обвинуваченого, який в грубій формі, за допомогою нецензурної лайки запитав у них, що вони тут роблять. Потерпілий представився та пред`явив службове посвідчення з жетоном і повідомив заходи, які ними проводяться. Обвинувачений почав вимагати від них піти та погрожував вдарити, після чого наніс потерпілому один удар в область щоки. Потерпілий подзвонив на лінію «102» та хвилин через 10 приїхав екіпаж патрульної поліції та запросили обвинуваченого проїхати з ними, на що він почав чинити опір, внаслідок чого його поклали на землю, одягнули кайданки та посадили у автомобіль і доставили до відділу поліції.

Вказаний свідок також пояснив, що зупинка громадського транспорту була освітлена.

Показами свідка ОСОБА_13 , який показав, що 28.05.2017 після 22:00 години він виїжджав на автомобілі з свого двору повз зупинки на вул. Казарського. Побачив конфлікт між двома невідомими та ще одним чоловіком. Відкривши вікно почув як потерпілий, який як він зрозумів є працівником поліції, розмовляв з обвинуваченим, який у грубій формі вимагав щоб ті від нього пішли. Також чув як потерпілий представився та бачив як той пред`являв обвинуваченому предмет схожий на посвідчення. Після пред`явлення обвинуваченому предмету схожого на посвідчення, обвинувачений вимовив «ну і що». Свідок зазначив, що зупинка була освітлена. Обвинувачений вів себе активно, але стверджувати про те, що він був в стані алкогольного сп`яніння не може.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2017, згідно якого ОСОБА_9 просив прийняти міри до невідомого чоловіка, який 28.05.2017 о 23:00 годині, спричинив йому тілесні ушкодження при виконанні ним службових завдань на зупинці громадського транспорту біля будинку № 1-А по вул. Казарського.

Вимогою начальника ГУНП в Миколаївській області за вих. № 842/01/16 від 23.05.2017, згідно якої начальнику Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області було доручено забезпечити роботу додаткових слідчо-оперативних груп для якісного збору інформації, її оперативної перевірки, документування осіб, причетних до вчинення злочинів, а саме пограбувань на території Інгульського району м. Миколаєва.

Наказом від 23.05.2018 № 67, згідно якого начальник Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 доручив ВКП проводити заходи із встановлення можливих свідків та осіб причетних до скоєних пограбувань з обов`язковою фіксацією їх свідчень у порядку, встановленому КПК України.

Розрахунком сил та засобів задіяних на відпрацювання території Інгульського району станом на 28.05.2017, згідно якого співробітники ОСОБА_9 та ОСОБА_12 повинні здійснювати патрулювання по маршруту ПП вул. Троїцька вул. Космонавтів вул. Вінграновського ринок «Торг-Сервіс» з 18:00 години по 00:00 годину.

Наказом від 08.07.2016 № 160о/с, згідно якого відповідно до наказу Національної поліції України від 28.04.2016 № 360 дск та наказу ГУНП в Миколаївській області від 31.05.2016 № 440 дск, у зв`язку з організаційно-штатними змінами з 01.07.2016, лейтенанта поліції ОСОБА_9 (М-212851) призначено оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Інгульського відділу поліції.
Висновком експерта № 717 від 31.05.2017, згідно якого у ОСОБА_9 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синця в ділянці лівої щоки, сколу емалі шостого зуба на нижній щелепі. Данні тілесні пошкодження утворилися від одного удару тупим твердим предметом, яким міг бути кулак руки, з давністю їх утворення біля 3-4 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості ці тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, які не були небезпечними для життя в момент їх спричинення. Утворення наявних у ОСОБА_9 тілесних пошкоджень при падінні тіла на площину з висоти власного зросту виключається.
Протоколом огляду місця події від 31.05.2017, згідно якого оглянуто територію біля зупинки громадського транспорту, яка знаходиться біля будинку № 1-А по вул. Казарського в м. Миколаєві та прилеглої до неї проїзної частини по вул. Казарського. В ході огляду потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що саме на цій зупинці 28.05.2017 ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження.
Витягом з кримінального провадження № 0002670, згідно якого 29.05.2017 о 12:33 годині внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що 28.05.2017 близько 19:00 години, невідома особа, перебуваючи на зупинці громадського транспорту вул. Казарського в м. Миколаєві, відкрито, шляхом ривку викрала мобільний телефон, що належить ОСОБА_15 .
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.05.2017, згідно якого ОСОБА_15 заявила про те, що 28.05.2017 близько 19:00 години, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Казарського, а саме на зупинці «Казарського», відкрито, шляхом ривку заволоділа її майном.
Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами, які отримані в порядку, встановленому КПК України, сукупність яких поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в обсязі встановленому судом.
Суд ставиться критично до показів обвинуваченого про те, що потерпілий не представлявся працівником поліції тане пред`являв йому службове посвідчення, тобто не ідентифікувався як працівник поліції, оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які повністю узгоджуються між собою та обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також покази потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 відповідають обставинам викладеними ними від самого початку в рапортах до начальника Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Версія обвинуваченого не збігається з доказами дослідженими судом, внаслідок чого суд розцінює покази обвинуваченого, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому, проявів упередженості свідків та потерпілого відносно ОСОБА_3 під час судового розгляду судом не встановлено.

Щодо доводів захисника про те, що під час конфлікту між обвинуваченим та потерпілим останній не ідентифікувався як працівник поліції, оскільки у нього на грудях не було нагрудного знаку, окрім того місце конфлікту не освітлене, внаслідок чого обвинувачений не міг розпізнати в потерпілому працівника поліції, а також те, що працівники поліції відхилилися від маршруту, внаслідок чого не могли виконувати свої службові обов`язки, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейському заборонено знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак, а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню її за допомогою технічних засобів.

Поліцейський, який виконує функції в цивільному одязі, зобов`язаний мати при собі нагрудний знак, передбачений цією частиною, крім випадків, коли наявність нагрудного знака перешкоджає проведенню негласної слідчої (розшукової) дії.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 знаходячись у цивільному одязі, а не в однострої, внаслідок чого нагрудний знак знаходився при ньому, а не на ньому, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи захисту про неосвітлену ділянку спростовуються як показами свідків та потерпілого, так і таблицею зображення до протоколу огляду місця події, згідно яких зупинка в місці вчинення злочину є освітленою. З урахуванням того, що обвинуваченому усно наголошувалось про те, що потерпілий є працівником поліції, заперечення в цій частині є недостатніми для визнання факту того, що потерпілого ОСОБА_9 неможливо було ідентифікувати як працівника поліції.

Щодо законності дій працівників поліції у зв`язку зі зміною маршруту патрулювання слід зазначити, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 був наданий усний наказ з використанням технічних засобів зв`язку про переміщення у місце скоєння злочину безпосереднім керівником на той момент, що повністю відповідає вимогами Дисциплінарного статуту Національної поліції України та узгоджується з дослідженими доказами, а саме витягом з кримінального провадження № 0002670 та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.05.2017.

Слід також зазначити, що доводи захисту про не проведення службової перевірки жодним чином не впливає на суть та обставини вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, низький ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становить високу небезпеку для суспільства.

З урахуванням викладеного та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі.

Однак, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його негативне ставлення до заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлення протиправності своїх дій, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1