Дата документу 27.12.2018 Справа № 311/3889/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/239/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1 ,
Єдиний унікальний №311/3889/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 31 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, та поновлені пропущеного строку подання зазначеного клопотання,

в с т а н о в и л а:

згідно зі змістом судового рішення, 13 листопада 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про арешт майна, в якому слідчий просить поновити строки розгляду клопотання підставі ст.171 КПК України та прийняти клопотання до розгляду, накласти арешт на автомобіль Део Ланос р/н НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , ключ 1 шт. на вказаний автомобіль, які містять на собі сліди кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подано із пропущенням процесуального строку, а клопотання про його поновлення було необґрунтоване. Крім того на переконання слідчого судді майно, на яке слідчий прохав накласти арешт, було тимчасово вилучено всупереч вимогам ст.ст.167,168 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог КПК України. Зазначає, що слідчий суддя не надала жодної оцінки доводам клопотання (на переконання апелянта є очевидним, що тимчасове вилучено майно відповідає критеріям ст.98 КПК України), і відповідного мотивування прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучене майно (автомобіль, ключі від нього і свідоцтво про реєстрацію).

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити і постановити нову якою задовольнити клопотання слідчого; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом ; На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Положеннями ч.2 ст.113 КПК України передбачено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Аналіз змісту вищевказаних положень у сукупності із положеннями розділу глави 17 КПК України (арешт майна), свідчить на те, що перевірці наявності мети і підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, передує перевірка дотримання відповідних порядку і строків.

Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні слідчого відділу Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 31 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

30.10.2018 за адресою: м. Василівка, вул. Олександра Невського 69 у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю слідчої дії, з метою відшукання і вилучення знарядь злочину, інших предметів, які можуть мати значення для встановлення істини по досудовому розслідуванню до винесення ухвали слідчого судді, слідчим СВ Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_8 , було проведено огляд автомобіля «Део Ланос» р.н. НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено: «Део Ланос» р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля в кількості 1 шт.

Відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий звернувся із вищевказаним клопотанням 02.11.2018 до Василівського районного суду Запорізької області, тобто поза межами строку, визначеного ч.5 ст.171 КПК України.

Вказана обставина була однією із підстав повернення клопотання слідчому для усунення недоліків (що було зроблено слідчим суддею двічі).

Слідчий в першому випадку повторно направив в суд копію первинного клопотання, а в другому - формально клопотав про поновлення строку на подачу клопотання не навівши жодних обставин на предмет обґрунтування поважності причин пропуску відповідного строку.

В апеляційній скарзі прокурором так само не наведено жодних відомостей на предмет поважності причин пропуску строку на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Колегія суддів вважає, що обставини, які були викладені по суті клопотання про арешт майна (підстави, мета тощо), і повторно вказані в апеляційній скарзі, не могли бути розглянуті і задоволені, адже саме клопотання було подане без дотримання вимог КПК України.

Відтак остаточний висновок слідчого судді на предмет відмови у задоволенні клопотання є правильним.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді через наведені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 31 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, та поновлені пропущеного строку подання зазначеного клопотання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4