провадження №1-кп/389/246/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001382 від 01 серпня 2015 року, №0001277 від 28 червня 2017 року, №0002537 від 23 грудня 2017 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Знам`янка-Друга Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, працює не офіційно, не одруженого, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28 липня 2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.297 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 24 липня 2013 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02 червня 2014 року, невідбутий термін покарання скорочений, відповідно до ст.6 ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року, наполовину до відбуття 1 року 3 місяців 9 днів, звільнений 08 квітня 2015 року умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання 4 місяці 7 днів, -

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

31 липня 2015 року, приблизно о 01.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у домоволодінні ОСОБА_7 , розташованому за адресою 299 км., м.Знам`янка Кіровоградської області, де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав належний ОСОБА_7 алюмінієвий бідон, ємністю 40 л., вартістю 580,00 грн., що знаходився у дворі вищевказаного домоволодіння, після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 580,00 грн.

27 червня 2017 року, приблизно о 23.15 годині, ОСОБА_3 знаходився в приміщенні літньої кухні, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належного ОСОБА_5 майна із приміщення літньої кухні, розташованої поряд із житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні, розташованої поряд із житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , таємно, повторно, викрав належну ОСОБА_5 чавунну плиту пічного опалення з колісниками, вартістю 425,00 грн., після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 425,00 грн.

16 грудня 2017 року, приблизно о 09.30 годині, ОСОБА_8 знаходився на території будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належного ОСОБА_9 , майна з будинку, розташованого за вищевказаною адресою.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_8 , з кімнати будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_9 двухконфорну плиту пічного опалення з двома конфорками, загальною вартістю 400 грн., колісник з плити пічного опалення, вартістю 20 грн., чавунну м`ясорубку, вартістю 100 грн., дві емальованих каструлі, об`ємом по 3 л. кожна, вартістю 95 грн. кожна, загальною вартістю 190 грн., після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 710,00 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і надав суду показання про те, що дійсно, 31 липня 2015 року, приблизно о 01.00 годині, знаходився у домоволодінні ОСОБА_7 , де вони разом вживали алкогольні напої. Коли ОСОБА_7 заснув, він, обвинувачений, викрав у останнього алюмінієвий бідон, який знаходився у дворі вказаного домоволодіння, біля сараю. Бідон здав на металобрухт, за що отримав 50,00 грн., ці гроші повернув ОСОБА_7 .

Вночі 27 червня 2017 року, перебував в приміщенні літньої кухні, розташованої по АДРЕСА_2 , звідки викрав чавунну плиту пічного опалення з колісниками, після чого, вранці, викрадені плиту пічного опалення з колісниками здав на пункт прийому металобрухту, за що отримав приблизно 100 грн., які витратив на власні потреби.

16 грудня 2017 року, приблизно о 09.30 годині, знаходився на території будинку по АДРЕСА_3 , з кімнати якого викрав двухконфорну плиту пічного опалення з двома конфорками, колісник з плити пічного опалення, чавунну м`ясорубку, дві емальованих каструлі, які здав на пункт прийому металобрухту, за що отримав приблизно 160 грн., які витратив на власні потреби.

Обвинувачений також пояснив, що під час вчинення крадіжок його ніхто не бачив.

В скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до суду не з`явились, надали до суду письмові заяви в яких просять кримінальне провадження розглянути за їх відсутності.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вина обвинуваченого. в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_5 та дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 надав суду показання про те, що 27 червня 2017 року, у вечірній час, пішов до своєї знайомої, де й залишився переночувати, а вже 28 червня 2017 року, коли повернувся до дому, то виявив, що двері літньої кухні відчинені, а звідти зникли плита пічного опалення з двому конфорками та колісники, про що відразу повідомив працівників поліції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України підтвержується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) та протоколом огляду місця події від 31 липня 2015 року (т.1 а.с.2,3), яким підтверджено факт вчинення майна потерпілого ОСОБА_7 ; довідкою товарознавчого дослідження №311 від 28 серпня 2015 року (т.1 а.с.25), якою встановлено вартість викраденого майна у ОСОБА_7 ; повідомленням про підозру від 31 серпня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (т.1 а.с.28-29); протоколом проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2015 року, проведеного з участю підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с.34-37); повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 6 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_3 (т.1 а.с.48-49); протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) та протоколом огляду місця події від 28 червня 2017 року (т.2 а.с.3-4), яким підтверджено факт вчинення майна потерпілого ОСОБА_5 ; висновком товарознавчої експертизи №109, яким визначено вартість викрадених у ОСОБА_5 плити чавунної та колісників (т.2 а.с.15-16); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 липня 2017 року (т.2 а.с.18-19), згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка здала на металобрухт чавунну плиту та колісники; повідомленням про підозру від 12 липня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_3 провідомлено про те, що він підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (т.2 а.с.24-25); протоколом проведення слідчого експерименту від 12 липня 2017 року, проведеного з участю підозрюваного ОСОБА_3 та понятих (т.2 а.с.29-34); протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22 грудня 2017 року (т.3 а.с.3), яким підтверджено факт вчинення майна потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 грудня 2017 року (т.3 а.с.114-15), згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка продала йому речі, які в подальшому виявились викраденими; висновком товарознавчої експертизи №1 (т.3 а.с.18-19), яким визначено вартість викрадених у ОСОБА_9 речей; повідомленням про підозру від 3 січня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 провідомлено про те, що він підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (т.3 а.с.22-23); протоколом проведення слідчого експерименту від 03 січня 2018 року (т.3 а.с.26-29); висновком судово-психіатричного експерта №8 від 12 січня 2016 року (т.5 а.с.48-49), згідно якого ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає легкою розумовою відсталістю, проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_3 така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, у відношенні до інкримінуємого діяння слід вважати осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує.

За таких обставин, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_3 , що він раніше судимий, займається суспільно-корисною працею не офіційно, характеристику за місцем проживання, відповідно до якої скарги та компрометуючі матеріали щодо ОСОБА_3 відсутні, досудову доповідь, відповідно до якої, уникнення обвинуваченого від бесіди з працівниками пробації, розцінюється як подальше ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини, добровільне відшкодування збитку.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення 31 липня 2015 року в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, інкриміновану досудовим слідством ОСОБА_3 як обтяжуючу обставину - вчинення злочину повторно, не приймає до уваги, виходячи з того, що відповідно до ст.35, ч.4 ст.67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів і їх правові наслідки», законодавець визначив, що в разі, коли будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, що останній вчинив кримінальне правопорушення (епізод 31 липня 2015 року) будучи умовно-достроково звільнений від відбуття покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня 2013 року за ч.1 ст.185 КК України, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положення ст.ст.69,75 КК України не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме така міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.71 КК України та роз`яснень, викладених в пунктах 22,25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004р. №18, від 12.06.2009р. №81 та від 06.11.2009р. №11, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю, або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, і також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (п.26 постанови). Обвинувачений був умовно-достроково звільнений на 4 місяці 7 днів, що є невідбутою частиною покарання за попереднім вироком.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обрана. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільні позови не заявлено.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до міри покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня 2013 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня його затримання, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1