Справа № 638/8727/18
Провадження № 1-кп/638/1027/18
В И Р О К
Іменем України

05 грудня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження № 0001995 від 19.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має двох доньок АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , 2011 року народження, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 29.08.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2018 року в період часу з 05:40 год. до 05:45 год., ОСОБА_4 , після спільного вживання алкогольних напоїв, зі своїми знайомими у одному із кафе міста Харкова, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у громадському місці дворі біля житлового будинку № 66 по вулиці 23 Серпня в м. Харкові, де припарковані автомобілі. Побачивши у вказаному дворі припаркований поруч із третім під`їздом вказаного будинку, автомобіль марки «Nissan Almera», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_4 раніше не був знайомий, останній, розуміючи, що знаходиться у громадському місці, діючи з прямим умислом з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, безпричинно, відкрито нехтуючи встановленими у суспільстві нормами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм, підібрав на дорозі камінь, підійшов з лівої сторони до вказаного автомобіля та правою рукою наніс декілька ударів по боковому склу вказаного автомобіля, тим самим розбивши його. Вказані хуліганські дії ОСОБА_4 припинив лише після висловлених декілька разів зауважень мешканцями будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , намагався залишити місце скоєння злочину, однак був зупинений співробітниками Управління патрульної служби у місті Харкові, які прибули на виклик ОСОБА_8 . В результаті хуліганських дій, ОСОБА_4 пошкодив автомобіль марки «Nissan Almera», 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чим спричинив ОСОБА_6 згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 13614 від 11.06.2018 року матеріальну шкоду, пов`язану із ремонтом автомобіля, на загальну суму 1654,49 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та детально надав пояснення про обставини скоєння ним зазначеного кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 правильно розуміє обставини скоєного ним правопорушення. У суду відсутні сумніви у добровільності його позиції.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною, дії останнього кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до сусупільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку, розлучений, має на утриманні двох доньок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює з кінця листопада 2018 року за трудовою угодою вантажником супермаркету «Класс», на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Відповідно ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

У роз`яснення, викладених у п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», рекомендовано судам при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, його особу, який раніше судимий та звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком.

Разом з цим, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 після звільнення від відбування покарання з випробуванням на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність, вчинив новий злочин.

Згідно п.26 та п.10 Постанови Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75,104 КК України) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, окрема й тоді, коли за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

У разі вчинення обвинуваченим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Частиною 2 ст.75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також із змісту ч. 3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року справа № 396/1096/16-к.

З урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особи, суд вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

В даному випадку, ОСОБА_4 , який вчинив новий злочин під час відбування покарання за попереднім вироком, слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків (ч.1 ст.71 КК України).

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд не обирає.

Судові витрати у справі за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 881 від 07.06.2018 року 1430 грн., судової авто товарознавчої експертизи № 13614 від 11.06.2018 року 1430 грн., суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів у справі суд визначає у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368,371,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_4 , шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.08.2017 року та призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Строк покарання за цим вироком рахувати з часу затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 881 від 07.06.2018 року 1430 грн., судової авто товарознавчої експертизи № 13614 від 11.06.2018 року 1430 грн.

Речовий доказ - «Nissan Almera», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати переданим за належністю; один відрізок липкої стрічки зі слідами рук, дві дактилокарти на імя ОСОБА_4 , що перебувають в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах справи .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку, який не набрав чинності негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Головуючий