Провадження №1-кс/369/4948/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у нерозгляді клопотання,-

ВСТАНОВИВ:
06 грудня 2018 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність старшого слідчого СВ ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, що полягає у нерозгляді клопотань в кримінальному провадженні № 0000597 від 21.08.2018 року від 05.06.2018 року, в якій скаржник просив суд визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000597 від 21.08.2018 щодо порушення строку розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 від 23.11.2018 в строки, встановлені законом; визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000597 від 21.08.2018, а саме: щодо не встановлення зареєстрованого та фактичного місця проживання ОСОБА_8 та фактичного місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальності «Теосбуд»; зобов`язати старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 від 23.11.2018 року та вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0000597 від 21.08.2018, а саме: встановити зареєстроване та фактичне місце проживання ОСОБА_8 та фактичне місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Теосбуд».

Як на підставу звернення зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 посилався на ст. 303 КПК України та обґрунтовував її тим, що в провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області, у старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000597 від 21.08.2018 щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України, а саме щодо заволодіння ОСОБА_8 та службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕОСБУД», ідентифікаційний код 38258443, грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі понад 55 000,00 Євро шляхом обману та зловживання довірою (шахрайства).
З метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження №0000597 від 21.08.2018р., представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , на підставі ст. ст. ст. 2, 55, 56, 58, 220, 223 КПК України, 23.11.2018 звернувся до старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 з клопотання про проведення слідчих дій, у якому просив:встановити зареєстроване та фактичне місце проживання ОСОБА_8 ;встановити фактичне місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕОСБУД», ідентифікаційний код 38258443. Натомість, станом на 03.12.2018 ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_3 про результати розгляду клопотання не повідомлені, постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання не вручалася, поштовим відправленням не надходила, слідчі дії не здійснені.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі.
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури в судовому засіданні просив вирішити справу на розсуд суду за наявними в матеріалах справи документами.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно із ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000597 від 21.08.2018 щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
23.11.2018 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на ім`я старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про проведення слідчих (процесуальних) дій від 28.08.2018 року, що підтверджується відміткою про отримання клопотання.

Відомостей про те, що слідчим розглянуто вказані клопотання ОСОБА_3 , слідчому судді не надано.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 307 КПК України визначає що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно зобов`язати уповноважену особу Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 від 23.11.2018 року.
Що стосується решти вимоги скарги, слідчий суддя відмовляє у даних вимогах з підстав визначених ч. 2 ст. 307 КПК України, де чітко визначається про що може бути ухвала за результатами розгляду скарги, і відповідно визнання бездіяльності слідчого не входить до цього переліку.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, шляхом зобов`язання слідчого розглянути вищевказані клопотання з додержанням вимог ст. 220 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.214,218, 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у нерозгляді клопотання задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 від 23.11.2018 року.
У решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1