Справа № 761/2710/19
Провадження № 1-кс/761/2259/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017)в рамках кримінального провадження № 0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України,
в с т а н о в и в:
22.01.2019 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017) в рамках кримінального провадження № 0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, в якій заявник просив суд скасувати арешт на: земельну ділянку, кадастровий номер :79:011:0035, площею 0,0326 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить гр-ну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , накладений вищевказаною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017) було накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :79:011:0035, площею 0,0326 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 . На думку заявника, у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки кримінальне провадження розслідується вже більше року, а жодній особі про підозру повідомлено не було. Крім того звертає увагу слідчого судді на те, що, хоча арешт було накладено 09.11.2017 року, однак ОСОБА_5 набув прав на земельну ділянку 01.02.2018 року і відомості про обтяження нерухомого майна у Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання, зазначав, що у застосуванні арешту потреба не відпала, звертав увагу слідчого судді на те, що арештована земельна ділянка була визнана речовим доказом постановою від 03.11.2017. Зазначав, що відомості про обтяження були внесені до Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно. Крім того, повідомив слідчого суддю, що у задоволенні аналогічного клопотання заявнику було відмовлено 12.12.2018. Надав слідчому судді копії матеріалів кримінального провадження на підтвердження доказового значення арештованого майна та наведених в судовому засіданні тверджень.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017) клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, задоволено та накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку, кадастровий номер :79:011:0035, площею 0,0326 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає ознакам, визначеним в ст.. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що воно було безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій.

27.11.2018 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017) на земельну ділянку, кадастровий номер :79:011:0035, площею 0,0326 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на момент звернення з клопотанням на праві приватної власності належала ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018 року у задоволенні зазначеного вище клопотання було відмовлено. При чому, присутній під час розгляду клопотання слідчий ОСОБА_4 повідомив, що дізнався про те, що арештоване майно було відчужене лише від представника заявника в судовому засіданні.

Разом з цим, слідчий ОСОБА_4 , що здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України в судовому засіданні не зміг надати доказів того, що ним, після отримання під час розгляду клопотання про скасування арешту майна від 27.11.2018 відомостей про фактичне невиконання ухвали слідчого судді, вчинялись слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обстави відчуження ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 арештованої земельної ділянки, а отже і не зміг надати доказів незаконності зазначеного правочину.

З урахуванням зазначеного, а також того, що арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :79:011:0035, площею 0,0326 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , накладався, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017), з метою запобігання можливості її використання та відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що зазначеної мети органом досудового розслідування досягнуто не було і, більш того, не було вжито і жодних заходів для її досягнення після отримання відомостей про невиконання ухвали слідчого судді.

В свою чергу, вищевикладене приводить слідчого суддю до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :79:011:0035, площею 0,0326 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017) на зазначену земельну ділянку, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017) в рамках кримінального провадження № 0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року у справі № 761/39958/17 (провадження №1-кс/761/25374/2017) у рамках кримінального провадження № 0011943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, на земельну ділянку, кадастровий номер :79:011:0035, площею 0,0326 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ,яка на праві приватної власності належить гр-ну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 05 хвилин 31 січня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1