Справа №636/4039/18
Провадження №1-кс/636/1450/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , начальника відділення СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника відділення СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000813 від 18.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Чугуївський ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000813 від 18.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 11.12.2018 року до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання про арешт майна, в якому начальник відділення СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 просив накласти арешт на тимчасово вилучені в ході складання протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, речові докази, а саме: мобільний телефон марки Assistant моделі AS-5412 max, imei: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , які поміщено до експертного пакету № 0547103. В обгрунтування клопотання зазначено наступне: СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000813, відомості про яке внесені до ЄРДР від 18.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2018 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, перебуваючи в м. Чугуїв Харківської області, у невстановленої особи придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі з метою збуту. Далі, 22.09.2018 приблизно о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_1 , за 250 гривень продав, тим самим незаконно збув ОСОБА_7 у двох сірникових коробках, в першій: речовину рослинного походження, подроблену, сіро-зеленого кольору, масою 1,8266 грам, в другій: речовину рослинного походження, утворену верхівками, з листами сіро-зеленого кольору, масою 0,9715 грам, які згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» за №2553 від 08.10.2018, - є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) склала 1,6932 грам та 0,8977 грамм.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - вбивство, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів. 05 грудня 2018 року о 12 годині 26 хвилин ОСОБА_6 , затримано у порядку ст. 208 КПК України. В цей же день його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Під час затримання ОСОБА_6 в нього було вилучено мобільний телефон марки Assistant моделі AS-5412 max, imei: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , які поміщено до експертного пакету № 0547103. Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. На вказаних вилучених речах є сліди вчинення злочину, а відтак на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. З ст. 110 КПК України, 05.12.2018 року винесено постанову про визнання вилучених речей речовим доказом, після чого їх було поміщено до камери схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно з ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи наведене начальник відділення СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області й звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором.

В судовому засіданні прокурор, слідчий подане клопотання підтримали, уточнили та просили накласти арешт на зазначене в клопотанні майно лише з метою збереження речових доказів. ОСОБА_6 до судового засідання для участні в розгляді клопотання не прибув, про розгляд повідомлений належним чином, слідчий суддя вважає можливим, відповідно до вимог ст. 172 КПК України, розглянути клопотання зайого відсутності.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до витягу з кримінального провадження від 17.10.2018 року за №0000813 18.05.2018 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 307 КК України. Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2018 року у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Assistant моделі AS-5412 max, imei: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , які поміщено до експертного пакету № 0547103. Постановою начальника слідчого відділення СВ Чугуївського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_5 від 06.12.2018року вилучене майно визнано речовими доказами. 05.12.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.
Зі змісту клопотання слідує, що вказане в клопотанні майно було вилучене під час затримання ОСОБА_6 , проведеного 05.12.2018 року, зазначене клопотання спрямовано слідчим до суду поштою 06.12.2018 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 171 КПК України.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.
Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки майно, виявлене та вилучене під час затримання ОСОБА_6 , проведеного 05.12.2018 року, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Уточнене клопотання начальника відділення СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0000813 від 18.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 05.12.2018 року під час затримання ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки Assistant моделі AS-5412 max, imei: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , що належать останньому, - до скасування у встановленому КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1