Справа № 188/1837/18
Провадження № 1-кп/188/45/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000555 від 24.10.2018р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_5

за участю захисника: ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4

за участю потерпілого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000555 від 24.10.2018р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, і ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_4 порушив покладені на нього судом обов`язки стосовно заборони цілодобово залишати житло, де він проживає, вчинивши нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України. Крім того під час допиту в судовому засіданні потерпілий змінив свої покази, вказав про нові обставини, які під час досудового розслідування не повідомляв. Отже, прокурор вважає, що підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 також є та обставина, що потерпілого ОСОБА_7 весь час до суду привозять знайомі обвинувачених на одному автомобілі з обвинуваченими, що, на думку прокурора, дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 в подальшому може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Також прокурор вважає, що застосування будь-яких інших запобіжних заходів буде недоречним з урахуванням обставин даного кримінального провадження, і насамперед того, що обвинувачений, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, грубо порушив покладені на нього судом обов`язки стосовно заборони цілодобово залишати житло, де він проживає, вчинивши нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР № 0000219 від 25.04.2019р., рапортом співробітника Першотравенського ВП від 25.04.2019р. та протоколом огляду від 25.04.2019р.

Захисник ОСОБА_6 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватись від суду, не порушував цілодобовий домашній арешт, не вчинив іншого злочину, має намір працевлаштуватись. Крім того захисник акцентував увагу на тому, що ризик, врахований судом при продовженні діючого запобіжного заходу у вигляді можливості незаконно впливати на потерпілого перестав існувати, оскільки потерпілий на сьогоднішній день не має жодних претензій до обвинувачених, в тому числі матеріального характеру, що він особисто підтвердив в судовому засіданні, був допитаний в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, бажає працевлаштуватись, не має наміру переховуватись від суду та зобов`язується з`являтися до суду за першим викликом, умов цілодобового домашнього арешту не порушував, повідомив, що дійсно відлучався зі свого будинку, але виключно за викликами інспектора поліції, який здійснював за ним нагляд, шкода відшкодована в повному обсязі. Щодо обставин, викладених у витягу з ЄРДР та рапорту працівника поліції від 25.04.2019р., пояснив, що дійсно 25.04.2019р. по дорозі до відділку поліції він знайшов предмет, схожий на пістолет, та намагався віддати його працівнику поліції, але коли побачив працівників поліції злякався і позбувся зброї.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки обвинуваченими повністю відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, будь-яких претензій до них він не має.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Так, ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, судом встановлено, що в період дії заборони суду залишати цілодобово своє житло, ОСОБА_4 мав випадок залишення свого житла, що призвело до вчинення протиправних дій, які за правовою кваліфікацією відносяться до ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою суд бере до уваги, що він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, має міцні соціальні зв`язки, між тим судом встановлено, що в період дії обраного судом запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинувачений ОСОБА_4 порушив покладені на нього судом обов`язки, не виправдав покладеної на нього довіри, вчинивши в цей період дії, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні витягом з ЄРДР № 0000219 від 25.04.2019р., відповідно до якого стосовно ОСОБА_4 внесені відомості до ЄРДР як про особу, що вчинила дії, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, рапортом співробітника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.04.2019р. спростовуються пояснення ОСОБА_4 щодо обставин, які мали місце 25.04.2019р. та попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказані вище обставини підтверджуються також протоколом огляду від 25.04.2019р., проведеним в тому числі за участю ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих до клопотання прокурора матеріалів, ОСОБА_4 в період перебування під цілодобовим арештом мав випадок залишення свого житла, який потягнув за собою вчинення певних дій, що підтверджується витягом з ЄРДР № 0000219 від 25.04.2019р., рапортом співробітника Першотравенського ВП від 25.04.2019р. та протоколом огляду від 25.04.2019р., з яких вбачається наявність відомостей про ОСОБА_4 , як про особу, яка вчинила дії, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в період дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказані обставини в судовому засіданні стороною захисту не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З огляду на викладене та з урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання та задовольнити клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196-198, 201, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою - задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000555 від 24.10.2018р. строком на 60 днів, взявши ОСОБА_4 під варту негайно в залі суду.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою рахувати з 14 години 30 хвилин 08.05.2019 року до 14 години 30 хвилин 06.07.2019 року включно, або зміни запобіжного заходу, відповідно до положень параграфу 1 КПК України.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити прокурору Петропавлівського відділу місцевої прокуратури Дніпропетровської області та Дніпропетровського УВП № 4 м. Дніпро.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1