Провадження № 1-кс/243/92/2019
Справа № 243/162/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2019 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
заявниця ОСОБА_3 ,
прокурор ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИЛА:
09 січня 2019 року в провадження слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Скарга мотивована тим, що заявниця звернулась до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області із заявою про злочин щодо фальсифікації довідки про склад родини в якій була вписана невідома особа ОСОБА_5 ). Зазначає, що при розгляді цивільної справи в Олександрівському районному суді Донецької області вказану довідку за № 44 від 23 січня 2015 року було прийнято суддею, як доказ, у цивільній справі про стягнення аліментів з її сина ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 (провадження № 2/243/63/2015,справа 240/47/15-ц). Вказує на те, що 04 травня 2017 року нею було подано заяву до Олександрівського відділу поліції, але її заяву так і не було розглянуто. 24 жовтня 2018 року відносно її сина - ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 КК України.
17 грудня 2018 року заявниця звернулася до Слов`янської місцевої прокуратури, з проханням внесення до ЄРДР заяви про злочин щодо фальсифікації довідки про склад родини яка в подальшому прокуратурою була направлена до Слов`янського відділу ГУ НП в Донецькій області. З Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області заявниця отримала відповідь відповідно до якої вбачається, що відсутні дані, які б вказували на наявність кримінального або адміністративного правопорушення та неможливо внести вказану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ЇЇ заява розглянута в порядку, передбаченому ЗУ «Про звернення громадян».
За таких обставин, заявниця звернулася до суду зі скаргою та просила суд постановити ухвалу якою зобов`язати уповноважену особу внести відповідні відомості про скоєне кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.358 КК України, повідомити її про внесення вказаної заяви до ЄРДР.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 доводи скарги підтримала та наполягала на її задоволенні з підстав наведених в ній. Просила скаргу задовольнити у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти внесення відомостей до ЄДРДР.
Представник Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області, був належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, але у судове засідання не прибув, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши заявницю, прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини.
У судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2018 року заявницею ОСОБА_3 до Слов`янської місцевої прокуратури було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.
19 грудня 2018 року Слов`янською місцевою прокуратурою на адресу заявниці ОСОБА_3 було направлено листа № 01-71-14481вих18/52р, з якого вбачається, що її звернення було направлено до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області для вжиття відповідних заходів.
З листа т.в.о. начальника Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області від 29 грудня 2018 року № К-114/303/01-2018, видно, що відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 не були внесені до ЄРДР, а її заява, яка була зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 22 грудня 2018 року за № 43429 (К-114), розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Неможливість внесення відповідної інформації до ЄРДР мотивована відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального або адміністративного правопорушення.

Представником ВП ГУНП та прокурором не представлено жодних відомостей про те, чи були внесені відомості до ЄДРДР за заявою ОСОБА_3 , натомість вказану заяву було розглянуто в порядку ЗУ «Про звернення громадян», що дозволяє дійти висновку про те, що такі відомості внесені не були.
Вирішуючи питання про те, чи є неправомірною бездіяльність посадової особи у зв`язку із невнесенням відомостей, які на думку заявниці можна віднести до кримінального правопорушення, слідчий суддя виходить з таких міркувань.
Згідно із вимогами ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У зв`язку із цим слід зважати на те, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому посилатися на цьому етапі на положення ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

На окрему увагу заслуговує питання застосування до відповідних правовідносин Закону України "Про звернення громадян". Варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.

Так, відповідно до преамбули Закону України "Про звернення громадян" він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України "Про звернення громадян", оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

З наведених підстав обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян"( Лист ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування»).
За встановлених обставин слідує, що розгляд заяви ОСОБА_3 в порядку ЗУ «Про звернення громадян» є безпідставним та розцінюється слідчим суддею як ухилення від свого прямого обов`язку перевірки заявленого повідомлення у порядку, передбаченому чинним КПК України.
З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що на етапі звернення із заявою не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину, існують всі підставі для внесення відомостей, зазначених у заяві ОСОБА_3 зареєстрованої у ЖЄО 22 грудня 2018 року за № 43429 (К-114), до ЄДРДР з метою їх перевірки на предмет наявності дій, передбачених чинним КК України.
Керуючись положеннями ст. 214 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язати внести відомості до ЄДРДР за заявою ОСОБА_3 посадову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень.
В своїй скарзі ОСОБА_3 просить також зобов`язати внести відомості до ЄДРДР за ст. 358 КК України.
Така вимога заявниці щодо зобов`язання внести відомості до ЄДРДР за конкретною статтею КК України не може бути задоволена, оскільки при вирішенні питання про внесення відомостей до ЄДРДР у слідчого судді на цій стадії відсутні повноваження щодо кваліфікації внесених відомостей.
Крім того, заявниця також просить повідомити її про внесення її заяви до ЄРДР із зазначенням дати внесення та номеру.
Така вимога заявниці на думку слідчого судді заявлена передчасно, оскільки положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України закріплений обов`язок уповноваженої особи через 24 години з моменту внесення відомостей до ЄРДР надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому у її задоволенні також слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 309, 376 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.
Зобов`язати посадову особу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості за заявою ОСОБА_3 від 17 грудня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення, зареєстрованою Слов`янським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 43429 (К-114) від 22 грудня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали проголошений 11 січня 2019 року об 11 год. 00 хв.
Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1