Справа № 297/1905/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі^

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000604 від 26.07. 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого 26.04.2018 р. Берегівським районним судом за ч. 1 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 2 (два) роки та за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 70 КК України, остаточно призначено два роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням обвов`язків відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2018 року, близько 11.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись по місцю проживання в АДРЕСА_1 , займаючись ремонтними роботами транспортних засобів, діючи умисно, будучи раніше судимий за ч.1, ч.2 ст. 190 КК України, на шлях виправлення не став, а скориставшись тим, що у його розпорядженні перебував на ремонті легковий автомобіль марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 1983 року випуску, зеленого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №11/700 від 23.08.2018 року становить 21 285 грн., всупереч волі власника вказаного автомобіля, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 викликав таксі за допомогою якого відбуксирував вищевказаний автомобіль ОСОБА_6 із вул..Стефаника, 78 в м. Берегово, на вул. Петефі, №1 в м. Берегово, де його здав на металобрухт за 4000 грн., чим саме протиправно вилучив таким способом транспортний засіб у власника ОСОБА_6 та спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 21 285 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в липні 2018 році він звернувся до ОСОБА_4 з метою проведення ремонту автомобіля марки ВАЗ 21013. Останній повідомив його, що необхідно провести ремонт двигуна на даному автомобілі, а тому за роботу попросив 2000 гривень та 900 гривень за запчастини. Після цього ОСОБА_6 відбуксирував свій автомобіль для ремонту до ОСОБА_4 та залишив у нього. Останній повідомив, що автомобіль він зможе забрати через декілька днів, однак коли через тиждень він прийшов за автомобілем, то ОСОБА_4 йому повідомив, що необхідно замінити ще деякі деталі, тому треба почекати ще тиждень. Прийшовши за автомобілем Урста повідомив йому, що він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду і тому віддав автомобіль для ремонту у с. Косино. Після цього, він звернувся із заявою до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області. В ході проведення слідчих дій було встановлено, що ОСОБА_4 здав його автомобіль на металобрухт. Зазначив, що на даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.

Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину у період відбування іспитового строку.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній (а.с.41-43).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.с. 74), частково відшкодував матеріальну шкоду, раніше судимий (а.с. 68-71), скоїв злочин у період іспитового строку та всі обставини кримінального провадження, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за інкримінований йому злочини з урахуванням статті 71 КК України, до покарання за новим вироком, слід частково приєднати йому не відбуту частину покарання за вироком Берегівського районного суду від 26.04.2018 року, при цьому визначити загальний строк покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення авто-товарознавчої експертизи, слід стягнути ОСОБА_4 в користь держави.

Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Берегівського районного суду від 26.04.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_4 6 (шість) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення авто-товарознавчої експертизи в сумі 1001 (одну тисячу одну) грн. 00 коп..

Речові докази: розукомплектований транспортний засіб марки «ВАЗ 21013» д.н.з. « НОМЕР_1 » зеленого кольору та магнітолу марки «Піонер», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1