Постанова

Іменем України
13 грудня 2018 р.

м. Київ
справа № 564/185/17

провадження № 51-5264 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великий Стидин Костопільського району Рівненської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 25 травня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо цивільного позову та судових витрат у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуРівненської області від 01 лютого 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 04 вересня 2016 року о 21.00 год., перебуваючи біля дитячого садка АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту умисно наніс удар ногою в ділянку живота громадянину ОСОБА_7 , від якого останній впав на травяне покриття землі, де продовжив нанесення потерпілому ударів ногами по тулубу та обличчю. Внаслідок вказаних дій завдав ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу (селезінки).
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку прокурора, положення ст. 75 КК України щодо ОСОБА_6 застосовані неправильно, що призвело до м`якості призначеного йому покарання. Зазначене залишилось без уваги суду апеляційної інстанції, який всупереч приписам ст. ст. 370, 419 КПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора, правильної оцінки їм не дав та безпідставно залишив вирок місцевого суду в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням без зміни.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважає касаційну скаргу обґрунтованою і просить її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України, у касаційній скарзі прокурора не оспорюється.
Доводи касаційної скарги прокурора про те, що апеляційний суд необґрунтовано погодився з рішенням місцевого суду щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України, що призвело до м`якості призначеного йому покарання та допустив під час апеляційного розгляду істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КК України законодавець пов`язує можливість застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням не тільки із тяжкістю злочину, а й необхідності врахування даних про особу винного та інших обставин справи, які б давали підстави для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, усі обставини справи, у тому числі й ті, на які посилається прокурор у касаційній скарзі, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає у неповній сім`ї, допомагає мамі по господарству, ввічливий до старших, не перебуває на диспансерному обліку у нарколога та психіатра.
Крім того, взято до уваги пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин.
Судом була врахована і досудова доповідь, складена уповноваженою особою з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, з якої вбачається, що ОСОБА_6 , згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначено загальний середній рівень ризику небезпеки для суспільства та, в ході проведеної роботи і оцінки ризику, орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано призначив засудженому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України та дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, а прийняте рішення належним чином мотивував.

Призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Переглядаючи вирок місцевого суду за апеляційною скаргою прокурора, апеляційний суд перевірив викладені у ній доводи в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, зазначив мотиви, з яких виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався, та обґрунтовано визнав ці доводи безпідставними й залишив апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Апеляційний суд, погодившись із встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид та розмір покарання визнав за можливе додатково врахувати, як пом`якшуючі обставини його позитивну характеристику з місця проживання, часткове відшкодування завданої злочином шкоди та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілого, який просив залишити вирок без зміни та дані досудової доповіді, складеної уповноваженою особою з питань пробації з якої вбачається, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі.
З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
Таким чином, підстав вважати покарання явно несправедливим внаслідок м`якості через небгрунтоване застосування положень ст. 75 КК України, як зазначено у касаційній скарзі прокурора, немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування судового рішення, не встановлено.
Тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК України , Суд

у х в а л и в:

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 01 лютого 2018 року залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3