ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/1897/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/305/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0002800 за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача - ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» ОСОБА_9 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16.01.2019 року щодо ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Геганіст, Масинського району, Вірменія, громадянина України, з повною загальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

За вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16.01.2019 року ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку у два роки.
На підставі п.п.1-2 ч.1 ст. 76 КК України покладено обов`язки: під час іспитового строку періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково,

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди 40000 гривень; зі страхової компанії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь потерпілого в рахунок відшкодування понесених матеріальні витрат на лікування в сумі 21712,05 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Суд встановив, що ОСОБА_10 17.12.2017 року близько 07.30 керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Центральна зі сторони вул. Східної в напрямку вул. Миру в м. Олешки Херсонської області, грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 б), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, що склалась, не обрав безпечного інтервалу під час обгону велосипедиста ОСОБА_11 , який рухався на велосипеді у попутному для нього напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, внаслідок чого ОСОБА_11 заподіяно відповідно до висновку судово-медичної експертизи №50 від 13.03.2018 року тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості віднесено до 2 груп, перша: закритий перелом кісток основи черепу, лобної кістки справа і правої скроневої кістки, перелом дуги правої величної кістки, забій головного мозку легкого ступеню, крововиливи, синці, садна голови та обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя в зв`язку з наявністю перелому кісток основи черепу; друга: закриті переломи ключиць крововиливи в м`які тканини грудної клітини і шиї, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, не виключено 17.12.2017 року при наїзді автомобіля на велосипедиста ОСОБА_11 та послідуючого падіння, вказані наслідки у вигляді тілесних ушкоджень, знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_10 , а саме: відповідно до п. 2.3б, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.13.1 відповідно до якого, водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, 13.3 відповідно до якого, під час обгону, випередження об*їзду перешкоди чи зустрічного роз*їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача СК ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів обставинам справи, істотні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , заявленого до СК, про що наводить відповідні доводи. Наголошує на тому, що СК не може бути цивільним відповідачем у кримінальному провадженні, оскільки не несе відповідальності за дії клієнта в силу закону, а має лише договірні правовідносини з ОСОБА_12 , які не відносяться до шкоди, заподіяної злочином згідно з пред`явленим обвинуваченням. Крім того, при вирішенні цивільного позову, суд в повному обсязі не дослідив докази на підтвердження позовних вимог, належним чином не вмотивував своє рішення та безпідставно стягнув зі страхової компанії на користь потерпілого витрати на придбання ліків, що не стосуються наслідків ДТП, продуктів харчування, пакетів, благодійних внесків та за платіжними документами, які неможливо ідентифікувати, чим допустив істотне порушення КПК щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

На вказану скаргу представник потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_8 подав заперечення, в яких, наводячи відповідні аргументи, стверджує про необґрунтованість заявлених апеляційних вимог.

Позиції учасників судового провадження
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції не надходило (том 2 а.п. 149, 150, 151, 153, 154).

У суді апеляційної інстанції прокурор, потерпілий та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що вирок суду в частині стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь потерпілого в рахунок відшкодування понесених матеріальні витрат на лікування в сумі 21712,05 грн. є законним та обґрунтованим.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі та у запереченнях на неї, колегія суддів дійшла до наступного.

Правильність кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України, доведеність його винуватості у вчиненні вказаного злочину, правильність призначення йому кримінального покарання та правильність вирішення цивільного позову, заявленого до ОСОБА_10 потерпілим ОСОБА_11 в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, в апеляційному порядку сторонами не оспорюються.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача колегія суддів не погоджується з тим, що розгляд цивільного позову до страховика виходить за межі завдання кримінального судочинства, оскільки страховик не є особою, безпосередньо причетною до події злочину та не є суб`єктом, визначеним у ст. 128 КПК.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку із чим проходив тривале лікування.

До початку судового розгляду потерпілий у порядку ст. 128 КПК України пред`явив цивільний позов до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, як до страхової компанії, з якою 27.03.2017 року було укладено договір «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 , за участю якого сталася пригода є забезпеченим транспортним засобом (а.п. 39 том 2).

Під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції задовольнив цей позов повністю та стягнув з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь потерпілого у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21712,05 грн.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до ст.ст. 1194, 1195 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_10 виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між ОСОБА_12 -власником ТЗ та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Із договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був укладений 26.09.2017 року між ОСОБА_12 та ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» і діяв на момент скоєння ДТП, встановлено, що при настанні страхового випадку за участі забезпеченого транспортного азсобу страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого, у сумі нанесених збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми. Положеннями вищезазначеного Закону передбачено межі ліміту відповідальності страхової компанії за шкоду, завдану майну, у розмірі 100 000 грн, а за шкоду, завдану здоров`ю потерпілого, - 200 000 грн.(том 1 а.п. 39).

Таким чином, ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» є особою, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого, у сумі нанесених збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми.

Що ж стосується твердження скаржника про те, що потерпілий не звертався до страхової компанії із заявами про виплату страхового відшкодування, а тому страхова компанія не може бути визнана цивільним відповідачем, оскільки не порушувала прав, свобод та законних інтересів позивача, то воно є безпідставним.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу № АК/2672910 страховиком на момент вчинення ДТП була третя особа ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому у разі невиконання чи неналежного виконання страхувальником обов`язку щодо своєчасного повідомлення страховика про ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1. статті 38 зазначеного Закону).

Отже, залучення як цивільного відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідає вимогам закону.

Разом із тим, доводи представника цивільного відповідача щодо істотного порушення судом норм кримінального процесуального закону при вирішенні цивільного позову, заявленого до страхової компанії ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», є слушними.

Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із частинами 1, 4 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, який за змістом і формою повинен відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Також у ч. 1 ст. 368, частинах 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, то на чию користь, в якому розмірі та порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Положенням ч. 1 ст. 129 цього Кодексу визначено, що суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому. При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Цих вимог закону при розгляді даного провадження місцевим судом не було дотримано.

Так, рішення суду першої інстанції про задоволення в повному обсязі цивільного позову ОСОБА_11 в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та стягнення страхового відшкодування у розмірі 21 712,05 грн. на користь ОСОБА_11 , прийнято в порушення зазначених вимог закону.

Зокрема вирок суду взагалі не містить обґрунтування розміру стягнутої матеріальної шкоди.

Суд, вирішуючи цивільний позов в цій частині, в мотивувальній частині вироку обмежився загальною фразою про те, що дана сума підтверджується матеріалами справи.

Проте, стягуючи зі страхової компанії на користь потерпілого кошти у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого в сумі 21712,05 грн., суд не зіставив наданих потерпілим чеків та квитанцій із даними, відображеними у призначенні лікаря. Адже як вбачається з матеріалів провадження судом стягнуто зі страхової компанії благодійні внески у лікарню, вартість пакетів, що не є витратами на лікування; вартість продуктів харчування та ліків, які не відносяться до лікування отриманих внаслідок ДТП травм.

Суд не дав жодної оцінки доводам представника цивільного відповідача, висловленим у запереченнях на цивільний позов про те, що окремі чеки перебувають поза межами законодавчо визначеного строку лікування та не відносяться до лікування травм, отриманих внаслідок ДТП та не навів у вироку будь-яких мотивів на спростування цих доводів, чим порушив вимоги ст. 370 КПК щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370,128,129,374 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне судове рішення в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оспорюваний вирок в частині вирішення цивільного позову до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Тому згадане рішення у цій частині підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, а провадження у вказаній частині - призначенню на новий розгляд у порядку цивільного судочинства.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення в іншій частині, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга представника цивільного відповідача підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 404, 407, п. 3 ч.1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст. 419 КПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16.01.2019 року щодо ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 , заявленого до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» скасувати і в зазначеній частині призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: три підписи

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2