Єдиний унікальний номер 1-16/2005
Номер провадження 1/341/2/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Галича, Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого, громадянина України

у вчиненні злочинів, передбачених

-частиною 4 статті 296 КК України;

-частиною 1 статті 101 КК України (в редакції 1960 року);

-частиною 2 статті 296 КК України;

-частиною 1 статті 122 КК України,

встановив:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22 липня 2001 року, приблизно в 400 годині в м. Галичі на площі Майдан Різдва, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в нічний час, грубо порушучи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалісттю, зневажаючи загальноприйняті норми поведінки, з хуліганських спонукань, підбіг до ОСОБА_7 , який в той час з`ясовував стосунки з ОСОБА_8 і ножем, який заздалегідь загострив і таким чином спеціально пристосував, заздалегідь заготовив і носив для нанесення тілесних ушкоджень, наніс йому колото-різані рани живота і стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_6 тим же ножем спричинив різані рани грудної клітки плеча ОСОБА_9 та проникаюче ножове поранення грудної клітки та лівої ягодиці ОСОБА_10 .

По факту вчиненого ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням предмета спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто, у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Дід час вчинення хуліганства ОСОБА_6 ножем спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді: проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва, які ускладнились гемопневмотораксом та дихальною недостатністю 1 ступеня та і колото-різані рани м`яких тканин правої сідниці, які виникли від дії колото-ріжучих предметів і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпечності для життя; ОСОБА_10 спричинив проникаючі колото-різані рани грудної клітки справа, які ускладнилися правобічним гемотораксом та дихальною недостатністю 1 -го ступеня і колото-різані рани м`яких частин правої сідниці, які виникли від дії колото-ріжучих предметів і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпечності для життя; ОСОБА_7 спричинив колото-різані рани м`яких тканин передньої черевної стінки справа та колото-різану рану м`яких тканин правого стегна, які утворилися від дії від дії колото-різаних предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

По факту вчиненого ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто, умисних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння тобто, у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 101 КК України( в редакції 1960 року).
16 листопада 2003 року приблизно в 4 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в смт. Задністрянськ, Галицького району Івано-Франківської обл. по вул. Василя Стуса разом ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю почали стукати кулаками в двері і вікно будинку АДРЕСА_2 , де час спав власник будинку - ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_12 пробудився і відкрив і двері, то ОСОБА_6 і ОСОБА_11 в коридорі почали наносити йому удари по тілу, чим спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_11 залишили місце скоєння злочину.

По факту вчиненого ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганством), вчиненого групою осіб, тобто у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України.
Скоюючи хуліганські дії 16 листопада 2003 року в смт. Задністрянськ, Галицького р-ну, Івано-Франківської області ОСОБА_6 та ОСОБА_11 нанесли удари ОСОБА_12 руками в область обличчя та ногами по туловищу, спричинивши тілесні ушкодження у виді перелому 8-го ребра зліва, перелому кісток носа без порушення носового дихання та забійні гематоми обличчя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

По факту вчиненого ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто ушкоджень які не є небезпечними для життя і не потягнули за собою дків, передбачених у ст.121 КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад в`я громадянин, тобто у вчиненні злочину, передбаченого статтею 122 КК України.
Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2005 року, ОСОБА_6 засуджено за:

- частиною 2 статті 296 КК України до двох років позбавлення волі;

- за частиною 4 статті 296 КК України до трьох років позбавлення волі;

- за частиною 1 статті 101 КК України ( в редакції 1960 року) до двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_6 визначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим і остаточно призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

За частиною 1 статті 122 КК України ОСОБА_6 - виправдано.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено взяття під варту, який визначений постановою Галицького районного суду від 03 листопада 2004 року і строк відбування покарання рахувати з часу його розшуку та затримання, зарахувавши в строк відбування покарання термін знаходження його під вартою з 17 листопада 2003 року по 12 травня 2004 року.

ОСОБА_6 вирок оскаржено з пропуском строку на апеляційне оскарження даного вироку. Ухвалою колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2018 року відновилено ОСОБА_6 пропущений строк на апеляційне оскарження вироку та визнано його апеляцію такою, що підлягає розгляду.

Ухвалою колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року апеляцію засудженого ОСОБА_6 задоволено. Вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2005 року щодо ОСОБА_6 скасовано, а кримінальну справу направлено в той же суд на новий судовий розгляд іншим складом суду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення підзахисного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі щодо нього у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засідання підсудний ОСОБА_6 не з`явився. Скерував заяву про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі щодо нього у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Підписання заяви ОСОБА_6 засвідчено в місті Лондон, Об`єднане Королівство адвокатом ОСОБА_13 .

Прокурор заперечив щодо задоволення заяви, звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття провадження у справі щодо нього у зв`язку з закінченням строків давності з огляду на неявку ОСОБА_6 в судове засідання.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, захисника, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 248 КПК України (в редакції 1960 року), при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 18 розділу 2 Перехідних та прикінцевих положень КК України (в редакції 2001 року), при вирішенні питання про віднесення злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України 1960 року, які були вчиненні до набрання чинності цим Кодексом, до злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких слід керуватися статтею 12 цього Кодексу, якщо це пом`якшує кримінальну відповідальність осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом. В інших випадках необхідно застосовувати відповідні положення Кримінального кодексу України 1960 року.

Відповідно до статті 48 КК України (в редакції 1960 року), особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули такі строки, зокрема, десять років з дня вчинення злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.

Перебіг давності переривається, якщо до скінчення зазначених у законі строків особа вчинить новий злочин, за який згідно з законом може бути призначено позбавлення волі на строк більше двох років. Обчислення давності в цьому разі починається з моменту вчинення нового злочину.

Перебіг давності зупиняється, коли особа, яка вчинила злочин, скриється від слідства або суду. В цих випадках перебіг давності відновлюється з моменту затримання особи або явки її з повинною. При цьому особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо від часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину.

За вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 110 КК України (в редакції 1960 року) передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до восьми років.

Відповідно до пунктів 2-5 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули такі строки, зокрема: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до частин 2-5 статті 12 КК України, злочин, передбачений частиною 1 статті 122 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі; злочин, передбачений частиною 2 статті 296 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; злочин, передбачений частиною 4 статті 296 КК України відноситься до тяжких злочинів.

За обвинуваченням, останнє інкриміноване ОСОБА_6 діяння вчинено 16 листопада 2003 року. На час розгляду клопотання минуло понад 15 років. Враховуючи період, що минув з часу вчинення злочинів, чи мав місце факт укриття ОСОБА_14 від слідства або суду правового значення не має. Враховуючи положення статті 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчення злочинів, у чому обвинувачується ОСОБА_6 минув.

Відтак, ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення зазначених злочинів, а кримінальну справу щодо нього слід закрити.

Враховуючи зміст скерованої заяви, суд переконаний в істинності позиції ОСОБА_6 щодо бажання бути звільненим від кримінальної відповідальності за вчинення зазначених злочинів та закриття кримінальної справи щодо нього. Реалізовуючи принцип юридичної визначеності, на необхідність застосування якого наголошується Європейським судом з прав людини (справа «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine) від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11), будучи переконаним в істинності позиції ОСОБА_6 , визначення законодавчо строків притягнення до відповідальності, можливості прийняття іншого рішення як звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 суд не вбачає. За таких обставин суд не вбачає перешкод для розгляду зазначеного клопотання за відсутності підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 49 КК України ст.ст. 6, 7-1, 11-1, 28 248, 273 КПК України (1960 року), суд,-

постановив:
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених:

-частиною 4 статті 296 КК України;

-частиною 1 статті 101 КК України (в редакції 1960 року);

-частиною 2 статті 296 КК України;

-частиною 1 статті 122 КК України,

у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених

-частиною 4 статті 296 КК України;

-частиною 1 статті 101 КК України (в редакції 1960 року);

-частиною 2 статті 296 КК України;

-частиною 1 статті 122 КК України,

- закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді взяття під варту, який визначений постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2004 року

-скасувати.

Постанова може бути оскаржена протягом семи діб з часу оголошення через Галицький районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя:ОСОБА_1