Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року
м. Київ
справа № 140/2428/16-к
провадження № 51-2205км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000602,

за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Апеляційного суду Вінницької області від 10 червня

2015 року за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК.
Встановлені обставини
За вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 жовтня

2018 року задоволено касаційну скаргу прокурора. Скасовано згадану ухвалу апеляційного суду з підстав невідповідності вимогам ст. 419 КПК та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції із вказівкою на те, що з урахуванням тяжкості злочину й даних про особу засудженого, призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК слід вважати м`яким.
Вироком Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора і скасовано вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_5 у частині звільнення від відбування покарання.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник зазначає, що вирок суду апеляційної інстанції є незаконними через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, а тому просить скасувати це судове рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням, формально посилаючись на істотне порушення апеляційним судом вимог статей 26, 370 і ч. 2 ст. 420 КПК та на неправильне застосування статей 50, 65 і 75 КК, захисник у касаційній скарзі

не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 412 і

413 цього Кодексу.
Касаційна скарга захисника не містить доводів, які би спростовували кожен висновок апеляційного суду чи свідчили про їх помилковість відповідно до ч. 2

ст. 439 КПК.
Крім того, формальним є посилання захисника на те, що призначене ОСОБА_5 покарання є явно несправедливим через суворість, оскільки касаційна скарга не містить стосовно цього конкретних доводів відповідно до положень ст. 414 КПК, як щодо виду покарання, так і щодо його розміру.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3