Справа № 638/2447/19
Провадження № 1-кс/638/1219/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2019 року Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду в м. Харків скаргу захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання,

встановив:
22 лютого 2019 року об 16 годині 30 хвилин до Дзержинського районного суду міста Харкова надійшла скарга, мотивована тим, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000693 від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. 21.02.201 року ОСОБА_6 , по вказаному кримінальному провадженню було вручено повідомлення про підозру. Проте перед тим, як вручити підозру відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 був затриманий о 15.00 годині в порядку ст. 208 КПК України.

Вважає, що затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України є незаконним - на час складання протоколу затримання підстави передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України були відсутні. На час затримання, як стверджує захисник, ОСОБА_6 не може вважатися особою, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та, відповідно, не є особою на яку безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий вказали, що саме він щойно вчинив злочин.

В судовому засідання захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 скаргу за наведених підстав підтримали.

Слідчий просив відмовити в задоволенні вказаної скарги, зазначив, що ОСОБА_6 не був обмежений в пересуванні до відділку поліції прибув за власною ініціативою, вільно спілкувався з захисником, йому були створені всі необхідні умови для спілкування з захисником.

Прокурор вказував на необґрунтованість скарги та в її задоволенні просив відмовити.

Заслухавши захисника, підозрюваного, слідчого, прокурора, дослідивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

21 лютого 2019 року слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 о 15 годині 00 хвилин затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального право рушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Під час затримання ОСОБА_6 були роз`яснені його права, а також вказаний протокол складено в присутності захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Як підстави затримання зазначено пункти 1, 2 ст.208 КПК України.

У протоколі ОСОБА_6 власноручно зазначив, що з затриманням не згоден, підстави затримання йому не повідомлені, що він не вчиняв дій, які б могли слугувати підставами для затримання.

Статтею 29 Конституції України кожній людині гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до пп. «с`п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (даліКонвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і, зокрема, в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим кодексом.

Ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.207 КПК України).

Частиною 1 ст.208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до ст.211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

За вимогами ч.5 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

При цьому положення ст.206 КПК України не передбачають розгляду питань законності затримання особи, а передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 21 лютого 2019 року о 15.00 годині затримано без ухвали слідчого судді та цього ж дня повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, 23 лютого 2019 року о 14.00 годині слідчий звернувся з клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу, тобто з дотриманням строку, визначеного ст.211 КПК України і який на час розгляду скарги не сплив.

За вимогами ст.193 КПК України обставини затримання особи і тримання під вартою є предметом дослідження під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, під час розгляду скарги встановлено, що граничний строк тимчасового запобіжного заходу ОСОБА_6 не перевищено, визначених ст.206 КПК України підстав для звільнення останнього з-під варти не встановлено.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в межах її доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.206, 309, 376 КПК України, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на незаконне затримання - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді відповідно до вимогст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .