Номер провадження:1-кс/521/7419/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Під час досудового розслідування встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Відділ) перебувають виконавчі провадження з виконання виконавчих листів №1519/2-656/11, виданих Малиновським районним судом м. Одеси про вселення ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_2 , та про виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до поданої ОСОБА_5 до Відділу заяви, було повідомлено, що власником квартири станом на 26.04.2018 року є ОСОБА_6 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2018 року за №122173749.
На початку червня 2018 стало відомо, що 31.05.2018 року державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» ОСОБА_7 проведено реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.06.2018 року №127432964 (запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №26391368, зареєстрований 25.05.2018 року о 15:46:41).
У подальшому з`ясовано, що реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 відбулась за ксерокопіями правовстановлюючих документів, а також ксерокопіями рішень суду.
Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно
Статтею 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що подання документів за заявами у сфері державної реєстрації прав заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.
У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.
Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву.
Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Крім того, положеннями наведеної вище статті передбачено, що з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті, поданих для проведення реєстраційних дій, виготовляються електронні копії шляхом сканування, що долучаються до заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав.
Пунктом 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, встановлено, що під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій необхідних для державної реєстрації прав документів у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 цього Порядку, обов`язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви.
Відповідно до документів, які були ві скановані державним реєстратором ОСОБА_7 , реєстрація права власності відбулась на підставі ксерокопій документів, а саме: ксерокопії договору купівлі-продажу, серія та номер: 5779, виданий 05.06.2001 приватним нотаріусом ОСОБА_8 , ксерокопії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.08.2014 року по справі №2-656/11, роздруківки з інтернет-сайту Судова влада України ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.07.2016 по справі №2-656/11.
Слід відмітити, що ксерокопія рішення суду першої інстанції не була навіть у повному обсязі відсканована (відсутній останній аркуш рішення СУДУ).
На теперішній час у сторони обвинувачення є підстави вважати, що є ризик подальшого відчуження майна особами, які мають право володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном на передбачених законом підставах, у зв`язку із чим прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ..
Прокурор підтримав клопотання, та вважав, що є всі законі підстави для арешту вище зазначеного майна, та просив слідчого суддю клопотання задовольнити у повному обсязі.
Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
Стаття 170 КПК України передбачає підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України серед інших, є збереження речових доказів. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України /ч. 3 ст. 170 КПК України/.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та прокурором доведено, що дійсно мало місце вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч 4 КК України, на теперішній час достатньо підстав вважати, що нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_1 , є предметом вчинення кримінального правопорушення, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному злочині. На думку слідчого судді на вказаному етапі досудового розслідування є всі законні підстави вважати, що нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення. З метою недопущення відчуження майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно у вигляді заборони на відчуження, розпорядження без заборони користуватись ним.
Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним майном, без заборони користування.
Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1