Справа № 485/333/18
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

12.11.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000049 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої 22.07.2011 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 3, 75 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 18.04.2013 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2016 року звільненої від відбування покарання умовно-достроково, 13.11.2017 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи судимою за злочини проти власності 18.04.2013 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі, 24.01.2018 року близько 12.00 години прийшла до магазину ПП ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 . Перебуваючи в магазині, у ОСОБА_3 виник умисел на повторне викрадення чужого майна, реалізуючи який ОСОБА_3 , скориставшись тим, що продавець магазину ОСОБА_7 відволіклась, повторно, таємно взяла рушник блакитного кольору розміром 138х66 см вартістю 135 грн та рушник сірого кольору розміром 136х69 см вартістю 110 грн, які почала виносити з приміщення магазину, але помічена покупцем ОСОБА_8 та продавцем ОСОБА_7 . Після того ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що її дії, направлені на таємне викрадення майна, викрито, продовжуючи утримувати при собі вказані рушники та діючи відкрито, почала виходити з магазину, однак була затримана на вулиці продавцем ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_3 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину ОСОБА_3 визнала повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме те, що вона прийшла в магазин в с. Нововасилівка, де непомітно для продавця, скориставшись тим, що продавець відволіклась на іншого покупця, взяла зі столу два рушники, які поклала до картонної короби та стала виходити з магазину, але була помічена іншим покупцем та продавцем, які окликнули її з приводу намагання викрасти рушники, але вона продовжила свої дії, спрямовані на викрадення вказаних рушників, та вийшла з ними на вулицю та зайшла за магазин, де одразу була затримана продавцем, яка забрала в неї вказані речі. У вчиненому розкаялася та просила її суворо не карати. Вартість майна, у замаху на відкрите заволодіння якого обвинувачується, ОСОБА_3 визнала.

Крім власного визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із заяви ОСОБА_7 від 24.01.2018 року вбачається, що остання звернулася до поліції із заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 , яка відкрито заволоділа майном з магазину.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.01.2018 року та фототаблиці до нього місцем вчинення злочину є приміщення торгової зали магазину по АДРЕСА_1 .

З протоколу огляду від 26.01.2018 року слідує, що слідчим було оглянуто рушники, які ОСОБА_3 намагалася викрасти з магазину по АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 26.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_8 остання в присутності двох понятих показала та розказала, як ОСОБА_3 24.01.2018 року намагалася відкрито викрасти рушники з магазину по АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 26.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_7 остання в присутності двох понятих показала та розказала, як ОСОБА_3 24.01.2018 року намагалася відкрито викрасти рушники з магазину по АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.01.2018 року підозрювана ОСОБА_3 добровільно в присутності понятих та захисника показала та розказала, як 24.01.2018 року намагалася викрасти рушники з магазину по АДРЕСА_1 .

Довідками про вартість від 24.01.2018 року підтверджується вартість майна, яке намагалася викрасти ОСОБА_3 .

Вказані вище докази свідчать про вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винної, яка характеризується посередньо, неодноразово судима, останній раз 13.11.2017 року, не працює, визнання нею своєї вини, характер вчиненого нею суспільно-небезпечного діяння, що віднесене до категорії тяжких злочинів, вимоги ч.3 ст. 68 КК України щодо призначення покарання за замах на злочин, невелику вартість майна, яке обвинувачена намагалась викрасти, стан здоров`я обвинуваченої страждає на легку розумову відсталість, але не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння нею розкриттю злочину.

З врахуванням особи винної і вказаних вище обставин, а також того, що обвинувачена вчинила новий злочин, маючи не зняту та не погашену судимість, суд, з врахуванням позиції державного обвинувача, який вважав, що обвинуваченій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України слід призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі та застосувати принцип часткового складання покарань за сукупністю вироків, приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, із застосуванням принципу часткового складання покарань за сукупністю вироків.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
В зв`язку з цим, речові докази: три рушники, один з яких рожевий довжиною 1,4 м шириною 0,64 м, другий синього кольору довжиною 1,38 м шириною 0,66 м, третій сірого кольору довжиною 1,36 м шириною 0,69 м підлягають залишенню у власника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити їй покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 13.11.2017 року (справа №485/1359/17), остаточно до відбуття визначивши чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Речові докази: три рушники, один з яких рожевий довжиною 1,4 м шириною 0,64 м, другий синього кольору довжиною 1,38 м шириною 0,66 м, третій сірого кольору довжиною 1,36 м шириною 0,69 м залишити у власника ОСОБА_9 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання з метою виконання вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 13.11.2017 року (справа №485/1359/17) з 20.05.2018 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: