Справа № 591/208/19
Провадження № 1-кп/591/355/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0004626 від 29.12.2018 року за обвинувальним актом відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Суми, українки, громадянки України, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з сеердньо-спецальною освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої та угоду про примирення з потерпілим,

яка обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що 29.12.2018 о 07 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кафе «Анталія», що по вул. Кооперативна, 1 в м. Суми, побачила на столі в кафе рюкзак чорного кольору, що належить Хеззієву Аману, та розуміючи що її дії є таємними для оточуючих, відкрила верхню кишеню рюкзака, де побачила чоловічий гаманець темно-коричневого кольору. Відкривши вказаний гаманець, ОСОБА_5 побачила там грошові кошти. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення гаманця з грошовими коштами.

Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, дістала з верхньої кишені рюкзака гаманець, в якому знаходились 104 долари США, 70 туркменських манатів та 400 грн., після чого викрадене майно поклала до своєї кишені куртки.

Таким чином, ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення таємного викрадення чужого майна до кінця, однак, оскільки підозріла поведінка ОСОБА_5 була помічена працівником вищевказаного кафе, який висловив їй вимогу повернути викрадене майно на попереднє місце, ОСОБА_5 не змогла довести свої злочинні дії до кінця через незалежні від неї обставини.

Попереджена майнова шкода складає 3844 гривень 03 копійки.

Таким чином, в результаті вчинення дій, що виразилися у таємному викраденні майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обвинувачена та потерпілий уклали угоду про примирення від 14.01.2019 року. Згідно даної угоди обвинувачена повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні, беззастережно її визнає, під час судового розгляду зобов`язується вибачитися перед потерпілим. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода затвердженню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 скоїла закінчений замах на крадіжку, а тому її дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.

При цьому, обвинувачена розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та заявлені в межах санкції статті cт. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою відповідають вимогам діючого кримінально- процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченої.

Суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 14 січня 2019 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Речові докази: DVD диск з відеозаписом з камер спостереження з приміщення кафе «Анталія», що знаходиться за адресою : м.Суми, вул. Кооперативна, 1 від 29.12.2018 року залишити в матеріалах провадження, що знаходиться у рпоцесуального керівника прокурора, 104 долари США, 70 туркменських манатів, 400 грн., 3 банківські картки, з яких 2 картки банку «ПриватБанку» та 1 банківська картка туркменського банку , що належить потерпілому ОСОБА_8 залишити на праві власності останньому.

Вирок суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_9 -Когер