Справа № 727/7051/16-к
Провадження № 1-в/727/301/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого, судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника ДУ Чернівецька виправна установа № 33 - ОСОБА_4 засудженого: ОСОБА_5 і в його інтересах захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1,3 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за клопотанням захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про застосування до засудженого умовно дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування до засудженого, його підзахисного умовно дострокового звільнення.

Мотивує доводи клопотання тим, що вироком Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02.07.2018 року, зміненим в частині зарахування покарання ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19.11.2018 року, було засуджено ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 ч. З та ст. 357 КК України, і призначено покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі із зарахуванням у строк покарання строку попереднього ув`язнення з моменту затримання з 07.06. 2016 року до моменту вступу вироку в законну силу 19.11.2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні покарання у вигляді позбавлення волі. Зазначає, що день набрання вироком суду першої інстанції законної сили, згідно ч. 2 та 4 ст. 532 КПК України є з моменту проголошення ухвали апеляційного суду Чернівецької області, тобто з 19.11.2018 року, а отже, загальний строк попереднього ув`язнення складає 26 днів 10 місяців 4 роки, тобто, загальний строк відбутого ОСОБА_5 покарання, станом на 21.11.2018 року складає чотири роки одинадцять місяців двадцять один день, що більше двох третин строку призначеного покарання. Вказує в клопотанні на те, що після набрання вироку законної сили, його підзахисний, засуджений ОСОБА_5 звернувся до адміністрації установи щодо залучення його до суспільно корисних господарських робіт, однак в залученні було відмовлено. Посилається на те, що на утриманні засудженого знаходиться неповнолітня дитина, ОСОБА_5 не має дисциплінарних стягнень, має одне заохочення, після виходу на свободу, буде працевлаштований, що свідчить про належну участь ОСОБА_5 у виконанні суспільно корисних робіт і є підставою для застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Суд, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , який підтримав доводи викладені в письмовому клопотанні його захисника ОСОБА_6 про його умовно дострокове звільнення; в наданих суду поясненнях не заперечував що дійсно звертався до адміністрації слідчого ізолятора про його працевлаштування, однак йому було в цьому відмовлено; перед зверненням в суд з клопотання захисника, йому за зразкову поведінку по чергуванню в камері було оголошено подяку, він в скоєному щиро розкаюється, підтвердив, що фактично загальний строк попереднього ув`язнення його складає 26 днів 10 місяців 4 роки, тобто він 2/3 строку вже відбув. Просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні доводи заявленого клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_5 та доводи викладені у наданих ним письмових поясненнях підтримав в повному обсязі; просив клопотання задовольнити.

Представник ДУ Чернівецький слідчий ізолятор - ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в установі № 33 ОСОБА_5 характеризується позитивно, не мало місце порушення засудженим режиму в установі слідчого ізолятора, 13.12. 2018 року засудженому оголошено подяку за зразкову поведінку по чергуванню в камері; підтвердив що ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання. Однак, при дачі пояснень заперечував проти задоволення клопотання, доводячи це тим, що після набрання 19.11. 2018 року чинності вироком суду першої інстанції, 20.11. 2018 року ОСОБА_5 дійсно звертався до адміністрації установи про його залучення до суспільно корисливих робіт, однак, внаслідок 100% укомплектування посад штату господарської обслуги, засудженому було роз`яснено про неможливість задоволення його заяви, на даний час наявним є направлення відносно засудженого ОСОБА_5 для відбування в колонію № 114. Вважає, що ступінь виправлення і перевиховання засудженого ОСОБА_5 не відслідковувався в слідчому ізоляторі.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , вважав, що не доведено захисником в інтересах засудженого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 , при цьому підтвердивши той факт, що дійсно загальний строк попереднього ув`язнення останнього складає 26 днів 10 місяців 4 роки, тобто він 2/3 строку покарання вже відбув. Вважає, що досліджені в засіданні документи в контексті ст.. 50 КК України не свідчать про виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів, тобто відсутній факт виправлення засудженого, оскільки лише визнання вини у вчиненому, відшкодування шкоди потерпілому, та наявність подяки, позитивна характеристика не доводять належного виправлення, а є лише виявом дотримання правил внутрішнього розпорядку і нормою поведінки засудженого.

Згідно ст. 539 КПК України питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання…за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Вивченням і дослідженням в судовому засіданні матеріалів особової відносно засудженого ОСОБА_5 , матеріалів провадження, судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02.07.2018 року, зміненим в частині зарахування покарання ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19.11.2018 року, було засуджено ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 ч. З та ст. 357 КК України, і призначено покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі із зарахуванням у строк покарання строку попереднього ув`язнення з моменту затримання з 07.06. 2016 року до моменту вступу вироку в законну силу 19.11.2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні покарання у вигляді позбавлення волі. Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці набрав чинності 19.11. 2018 року та був звернутий до негайного виконання відносно засудженого ОСОБА_5 , з направленням відповідного розпорядження до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор.

Відповідно до ст. 537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішуються ряд питань, серед яких питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, тощо….

Виконання вироку це завершальна стадія кримінального процесу, в якій суд звертає до виконання вироки, ухвали і постанови, слідкує за приведенням їх до виконання, а також вирішує в установленому порядку питання, які виникають при виконанні судових актів. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, шо засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання та він може повернутися до суспільства і це буде безпечним, як для нього так і для інших.

Крім наведеного, за даними дослідженими матеріалами особової справи, за час перебування в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор (33) ОСОБА_5 не мав порушення режиму тримання в установі; позитивно характеризується. Судом за даними особової справи установлено, що 20.11. 2018 року ОСОБА_5 звертався до адміністрації установи про його залучення до суспільно корисливих робіт, однак, внаслідок 100% укомплектування посад штату господарської обслуги, засудженому було роз`яснено про неможливість задоволення його заяви (а.с. 102, 103 особової справи т.2). 21.11. 2018 р. ОСОБА_5 звернувся в суд про застосування до нього акту Амністії 2016 року, однак, в подальшому просив його клопотання залишити без розгляду.

Судом з матеріалів справи установлено, що на утриманні в ОСОБА_5 знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В судовому засіданні захисник в інтересах засудженого ствердив, що дитина не позбавлена батьківських прав по відношенню до батька, однак не зазначив цьому доказів.

13.12. 2018 року на підставі рапорту старшого по корпусу ОСОБА_8 в якому зазначається про те, що ув`язнений ОСОБА_5 , який притягується зі ч. 2 ст. 189 КК України (а.с. 117 особової справи т.2), було внесено того ж дня, 13.12. 2018 року подання начальнику ДУ Чернівецький слідчий ізолятор про заохочення ОСОБА_5 за зразкову поведінку і сумлінне виконання обов`язків чергового по камері та згідно постанови за підписом начальнику ДУ Чернівецький слідчий ізолятор ОСОБА_5 було оголошено під розпис 13.13. 2018 р. подяку (а.с. 116 особової справи).

В обґрунтування заявленого клопотання, судом досліджено довідку за підписом т.в.о. ОСОБА_9 ПАТ Чернівецький цегельний завод № 1 про гарантування працевлаштування ОСОБА_5 на посаді двірника; Згідно даних характеристики з ДУ Чернівецький слідчий ізолятор наданої відносно засудженого ОСОБА_5 , останній характеризується з позитивної сторони; в характеристиці відмічається про те, що ОСОБА_5 за період перебування під вартою, порушень режиму тримання не допускав, правил поведінки і розпорядку дня дотримується.

Як вбачається із матеріалів особової справи ОСОБА_5 не був залучений до праці у статусі ув`язненого. З відповідною заявою про залучення його до праці звернувся вже в статусі засудженого 20.11. 2018 року, чого в судовому засіданні не заперечував, а також дане було підтверджено і представником ДУ Чернівецький слідчий ізолятор ОСОБА_10 ; до негайного виконання вирок суду було звернуто 19.11. 2018 року, що спростовує доводи захисника про бажання ОСОБА_5 залучитися до суспільно корисної праці. З пояснень в засіданні самого ОСОБА_5 , останній вказав, що раніше не звертався до адміністрації слідчого ізолятора про залучення його до праці, оскільки вважав, що апеляційна інстанція вирок суду скасує і зменшить йому покарання.

При цьому, судом враховуються пояснення представника ДУ Чернівецький слідчий ізолятор ОСОБА_11 , зазначив, що відносно засудженого ОСОБА_5 щоденник щоденної роботи не заводився, на даний час він не відноситься до осіб, які відбувають покарання. Крім цього в адміністрації установи відсутні відомості, які б підтверджували ступінь виправлення засудженого ОСОБА_5 .

Суд виходячи з з`ясованих обставин і вище досліджених доказів, вважає, що фактично пасивна форма поведінки засудженого, яка виявляється в утриманні від порушень правил внутрішнього розпорядку, який включає в себе і сумлінне виконання обов`язків чергових в камері, є нормою поведінки кожного із засуджених, в тому числі і ОСОБА_5 .

Отже, суд вважає, що за період часу знаходження в слідчому ізоляторі засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

ОСОБА_5 має статус засудженої особи, однак на даний час утримується в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор (33) для подальшого етапування до місця відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду Чернівці від 02.07.2018 року, який набрав чинності 19.11. 2018 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що відносно засудженого ОСОБА_5 отримано наряд і видано направлення про відправку його для відбування за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.07. 2018 року, який набрав чинності 19.11. 2018 року до установи виконання покарань № 114 Могилів Подільська ВК (а.с. 55, 56 особової справи т.1), про що 30.11. 2018 року було ознайомлено засудженого ОСОБА_5 під розпис.

У матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 відсутні документи про виконання вироку Шевченківського районного суду Чернівці від 02.07.2018 року, який набрав чинності 19.11. 2018 року, а тому вимоги захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення останнього є передчасними та засуджений ОСОБА_5 з повторним клопотанням у відповідності вимог КПК України має право звернутися повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді: виправних робіт, обмеження або позбавлення волі на певний строк, а також до військовослужбовців, які засуджені до службових обмежень чи тримання в дисциплінарному батальйоні. З метою правильного застосування судами законодавства про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання….Пленум Верховного Суду України Постановою « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, звертає увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. В постанові зазначається, що виконання призначеного судом покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Під критеріями, в силу ч. 2 ст. 81 КК України, слід вважати, зокрема, під сумлінною поведінкою, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо., тобто засуджений довів готовність до самокерованої поведінки, аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що особа готова до сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, готовий дотримуватися норм чинного законодавства…

Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого слід відмовити.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотанням захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про застосування до засудженого умовно дострокового звільнення відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом семи діб з дня її проголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1