Справа № 545/283/19
Провадження № 1-в/545/111/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання засудженого.

Засуджений у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд клопотання без участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд клопотання без участі, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно- дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2016 року за п.7, п.12 ч.2 ст.115, ст.69 КК України до 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 02.09.2013 року по 25.01.2016 року включно. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року вирок залишено без змін, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 02.09.2013 року по 12.07.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк покарання рахується з часу затримання - 02.09.2013 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою, затвердженої начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, працевлаштований днювальним відділення СПС №1 установи. За вироком суду позову не має, виконавчі листи на адресу установи не надходили.
Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за час перебування в установах виконання покарань засуджений ОСОБА_4 має 29 стягнень, в т.ч. неодноразове поміщення до карцеру.
З матеріалів особової справи вбачається, що протягом строку відбуття покарання до засудженого застосовано лише 1 заохочення 30.12.2018 року (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці). Разом з тим, ця обставина може свідчити про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1