Дата документу 03.04.2019 Справа № 554/1853/19
Провадження №1-кс/554/3536/2019
У Х В А Л А
іменем України

03 квітня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову від 13.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000006 від 10.01.2018 року, винесену старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Полтавській області підполковником юстиції ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2019 року заявник ОСОБА_3 звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із зазначеною скаргою, в якій просить скасувати як незаконну постанову слідчого від 13 лютого 2019 року, про закриття кримінального провадження №0000006, у якому до ЄРДР внесені відомості за ознаками злочинів, вчинених окремими працівниками Новосанжарської поліції, а матеріали кримінального провадження направити для організації досудового розслідування. Крім того, просить поновити пропущений строк на оскарження постанови від 13.02.2019 року, оскільки фактично отримав її копію 25.02.2019 року, а на конверті дата відправки зазначена 22.02.2019 року; винести окрему ухвалу і направити її начальнику СБУ Грицаку для проведення службового розслідування щодо зловживань слідчим ОСОБА_4 .

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 13.02.2019 року слідчим ОСОБА_4 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, ініційованого щодо працівників Новосанжарської поліції, які, на думку ОСОБА_3 , неякісно проводять слідство за фактом побиття заявника. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що спрямована на приховування злочину.

ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначає, що 06.04.2016 року йому завдано тілесних ушкоджень та за даним фактом ним було подано заяву про злочин. Однак, слідчим, якому доручено досудове розслідування, на думку заявника, жодних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на розкриття злочину, не вчинялось, разом із тим останній пішов у відпустку. В подальшому цьому слідчому та всім посадовим особам вказаного органу досудового розслідування в судовому порядку були задоволені заяви про відвід та кримінальне провадження передано до Козельщинської поліції, слідчими якої також ніяких дій для розкриття злочину та притягнення винної особи до відповідальності не вчинялось. Далі, як вказує, ОСОБА_3 , провадження передано до Новосанжарської поліції, де, порушуючи його конституційні права на ефективний захист від злочинних посягань, передано справу слідчому ОСОБА_5 , який також відразу пішов у відпустку. Заявник вважає, що було вчинене службове підроблення, а саме наказу ГУНП про відпустку Новікова від 17.08.2017 року №364, у якому зазначено про те, що слідчий пішов у відпустку з 14.08.2017 року по 13.09.2017 року. Крім того, стверджує, що заступник ОСОБА_6 знала, що ОСОБА_5 буде йти у відпустку і завідомо розписала на нього справу. ОСОБА_3 вважає, що слідчим у постанові не перевірив, чи вчинялись до виходу у відпустку будь-які слідчі дії Новіковим, разом із тим, заявником були направлені заяви про злочини Новікова та лейтенанта ОСОБА_7 , які формально опитали п`ятьох раніше судимих жителів за фактом побиття заявника, які на його думку, ніколи не були на місці події та віддалено живуть від м.Кобеляки. Також вказував, що ОСОБА_8 приховав або знищив запис з місця події і не надав його в суд. Крім того, ухвалою слідчого судді від 05.03.2018 року було скасовано постанову про закриття кримінального провадження та зобов`язано вчинити певні дії, однак слідчий ОСОБА_8 до цього часу не виконав ухвалу суду. Вищевказані заяви направлені прокуратурою Полтавської області для приєднання до справи, проте ці заяви не були враховані у постанові від 13.02.2019 року. А тому вважав, що перевірка його заяви про злочин проведена неповно, з метою приховати злочин, слідчим ОСОБА_8 слідство проводилось неякісно та тривалий час з приховуванням злочину. В той же час, слідчим ОСОБА_4 не визнано заявника ОСОБА_3 потерпілим, не досліджено його заяв, не винесено ніяких вмотивованих процесуальних суджень щодо фактів, викладених в цих заявах. На підставі зазначеного, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, заявник просить задовольнити скаргу.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, ОСОБА_3 доводи скарги підтримав з підстав, викладених у ній, наполягав на задоволенні вимог у повному обсязі та просив скаргу задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду матеріали кримінального провадження на запит суду, а також заяву про розгляд скарги без його участі, з вимогами скарги не погодився, вважав оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а доводи, викладені у скарзі, під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження, а тому просив залишити вимоги скарги без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України та згідно фабули витягу зазначені дані про те, що до Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури надійшла ухвала Ленінського районного суду м.Полтави від 14.12.2017 року за скаргою ОСОБА_3 щодо службової недбалості, тобто невиконання або неналежного виконання начальником СВ Новосанжарського ВП підполковником поліції ОСОБА_9 своїх службових обов`язків (арк.крим.провадж. 1).

Так, згідно з ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 14.12.2017 року задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників прокуратури Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури та зобов`язано внести до ЄРДР заяви ОСОБА_3 про злочин, вчинений начальником СВ ГУНП Новосанжарської поліції Грузіна, провівши досудове розслідування (арк.крим.провадж.7-9).

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_4 від 13 лютого 2019 року вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях начальника слідчого відділення Новосанжарського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України (арк.крим.провадж.140-141).

Вказану постанову заявник отримав листом 25.02.2019 року, із прийнятим рішенням ОСОБА_3 не згоден, а тому звернувся до суду зі скаргою та просить скасувати дану постанову з мотивів її необґрунтованості та неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення.

Як зазначив слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, під час досудового розслідування об`єктивних даних, які б вказували вчинення кримінального правопорушення начальником Новосанжарського відділення поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , зокрема, службової недбалості, тобто невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків не установлено.

Під час проведення досудового розслідування слідчим було проведено ряд слідчих дій, а саме допитано свідків, здійснено запити у відповідні установи на отримання інформації з метою перевірки обставин зазначених у заяві про скоєння кримінального правопорушення, а також проведені інші слідчі та процесуальні дії.

Згідно з поясненнями допитаного як свідка ОСОБА_3 від 29.03.2018 року, останній пояснив, що підставою подання заяви стало побиття його співробітником «Полтава-банку» та невжиття відповідних заходів співробітниками Кобеляцького, Козельщинського СВ ГУНП в Полтавській області, затягування досудового розслідування за фактом його побиття, а саме після передачі матеріалів до СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області начальником СВ ОСОБА_9 було передано матеріали до слідчого Новікова, який перебував у відпустці, на думку ОСОБА_3 заради затягування справи (арк.крим.провадж.114-118).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 29.03.2018 року вбачається, що до Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло кримінальне провадження №0000206 за ст.125 ч.1 КК України за заявою ОСОБА_3 про нанесення в 2016 році йому тілесних ушкоджень в той час, коли він вчинив неправомірні дії щодо працівника банка у м.Кобеляки Полтавської області. Через постійні скарги заявника було змінено підслідність цього кримінального провадження спочатку з Кобеляцького ВП ГУНП на Козельщинське ВП ГУНП, а потім на Новосанжарське ВП ГУНП. У зв`язку з тим, що відповідно до наказу від 30.06.2017 року №268 о/с ОСОБА_9 перебував у черговій відпустці за 2017 рік в період часу з 03.07.2017 року до 01.08.2017 року включно, обов`язки керівника слідчого підрозділу виконувала заступник ОСОБА_6 , тому коли надійшло вказане кримінальне провадження, нею було призначено слідчим для його розслідування слідчого ОСОБА_5 , який перебував на роботі і не був у відпустці. Крім того, пояснив, що ОСОБА_5 відбував у відпустці з 14.08.2017 року по 13.09.2017 року відповідно до наказу №364 о/с від 17.08.2017 року (арк.крим.провадж.125-128).

Так, згідно з копією наказу 268 о/с від 30.06.2017 року по особовому складу підтверджується, що підполковнику поліції ОСОБА_9 надано щорічну основну оплачувану відпустку за 2017 рік тривалістю 30 календарних днів, з 03 липня по 01 серпня 2017 року (арк.крим.провадж.61).

Аналогічні пояснення щодо обставин доручення кримінального провадження слідчому ОСОБА_5 та відсутності в діях начальника СВ ОСОБА_9 ознак службової недбалості надані також допитаними як свідками заступником начальника СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та слідчим СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 . Вказані особи додатково пояснили, що слідчий ОСОБА_5 31.07.2017 року знаходився на чергуванні у складі слідчої групи та після доручення йому кримінального провадження одразу приступив до виконання своїх обов`язків та здійснення ряду слідчих дій для швидкого, повного і неупередженого розслідування (арк.крим.провадж.129-132, 133-136).

Разом із тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим ОСОБА_5 14.08.2017 року за вих.407 дор. направлено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України щодо встановлення очевидців вчинення злочину та допиту їх як свідків, допиту родичів потерпілого, проведення інших слідчо-оперативних заходів у кримінальному провадженні №0000206. В подальшому, 14.09.2017 року слідчим здійснено допити як свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також 19.09.2017 року - свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (арк.крим.провадж.71, 72-74, 75-77, 79-80, 81-82, 83-84, 85-86, 87-88).

Таким чином, твердження заявника ОСОБА_3 про те, що після передачі матеріалів кримінального провадження №0000206 до СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області начальником СВ ОСОБА_9 умисно було передано матеріали до слідчого Новікова, який перебував у відпустці, і допущення таким чином злочинної бездіяльності, затягування досудового розслідування вказаного кримінального провадження тощо не підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, 31.07.2017 року слідчого у провадженні призначав не начальник СВ ОСОБА_9 , який знаходився на той час у відпустці, а в.о. начальника - заступник ОСОБА_6 , що вбачається, зокрема, із бази даних щодо руху кримінального провадження.

Крім того, згідно з наказом №226 о/с по особовому складу слідчий ОСОБА_5 призначений на посаду слідчого СВ Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області з 09.06.2017 року, та на час призначення його слідчим у кримінальному провадженні №0000206, а саме 31.07.2017 року він здійснював свої посадові повноваження та не перебував у відпустці, обставин зволікання із розслідуванням чи бездіяльності слідчого при цьому не встановлено, натомість відбував у відпустку на період з 14.08.2017 року по 13.09.2017 року, що підтверджується відповідним наказом №364 о/с (арк.крим.провадж.53-54, 61, 62).

Крім того, проведеною перевіркою щодо можливих неправомірних дій начальника СВ Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 відносно ОСОБА_3 та згідно висновку від 07.09.2017 року викладені у зверненні ОСОБА_3 відомості щодо вказаних неправомірних дій свого підтвердження не знайшли і спростовуються зібраними матеріалами (арк.крим.провадж.17-18).

Таким чином, аналізом показів допитаних свідків, копій витягів з наказів ГУНП в Полтавській області, а також копій матеріалів кримінального провадження №0000206 установлено, що показання ОСОБА_3 щодо службової недбалості начальника СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , а саме щодо невиконання або неналежного виконання ним своїх службових обов`язків не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.

Отже, щодо надання належної правової оцінки викладених у скарзі ОСОБА_3 тверджень про затягування досудового розслідування, то слід зазначити, що вказані факти під час досудового розслідування не підтверджені належними і допустимими доказами у їх сукупності.

З питання неврахування слідчим при винесенні постанови заяв ОСОБА_3 від 04.10.2018 року щодо внесення до ЄРДР відомостей відносно слідчих ОСОБА_5 та ОСОБА_17 , а також не визнано заявника ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000006, на що вказує заявник у скарзі, то такі вимоги становлять самостійний предмет оскарження в порядку ст.303 КПК України з питань можливої бездіяльності слідчого/прокурора щодо обставин, викладених в цих заявах. (арк.крим.провадж.138, 139).

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, враховуючи всі обставини, які були досліджені в ході проведеного досудового розслідування, в межах внесених до ЄРДР відомостей (арк.крим.провадж.1) факт службової недбалості з боку начальника СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 не знайшов свого об`єктивного підтвердження, а тому в його діяннях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Так, диспозиція ч.1 ст.367 КК України передбачає кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Враховуючи, що слідством не здобуто доказів, які свідчать про вчинення начальником СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення, тому висновки слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, аналізом змісту постанови слідчого від 13.02.2019 року встановлено, що старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_4 у повній мірі проаналізовано та досліджено докази у кримінальному провадженні, вчиненні слідчі дії, які визнані слідчим в порядку ст.40 КПК України необхідними, проведенні допити всіх свідків можливого злочину, а допит ОСОБА_3 проведений з усіх обставин кримінального правопорушення, надана правова оцінка зібраним доказам, здійснено комплекс інших слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у ньому, а також тих, які вказані згідно заяви останнього, надано їм належну правову оцінку, які слід визнати вичерпними.

Суд погоджується з висновками органу досудового розслідування про відсутність в діях вказаної особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, та недостатність тверджень лише з мотивів заяви ОСОБА_3 , що з боку начальника СВ ОСОБА_9 нібито умисно було призначено слідчого, який відбував у відпустку, для затягування розслідування, оскільки іншими обставинами кримінального провадження вказані факти не підтверджуються.

Показання ОСОБА_3 були належним чином перевірені під час досудового розслідування як шляхом допитів свідків, так і шляхом проведення інших процесуальних дій, результати яких зафіксовані документально, містяться у матеріалах кримінального провадження та враховані під час винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання заявника на ті обставини, що у постанові про закриття кримінального провадження не вказано, чи вчинялись до виходу у відпустку будь-які слідчі дії ОСОБА_5 , так як вказане кримінальне провадження здійснювалось в межах обставин, викладених у заяві від 13.09.2017 року щодо злочину, який, на думку ОСОБА_3 , вчинений начальником СВ ОСОБА_9 , та внесеного до ЄРДР 10.01.2018 року згідно з ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 04.12.2017 року (арк.крим.провадж.12-13, 22).

У постанові про закриття кримінального провадження від 13.02.2019 року наявні посилання на різні докази, здобуті під час досудового розслідування, факти, встановлені досудовим розслідуванням та їх юридичну оцінку у нерозривному зв`язку з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Будь-яких фактів, що свідчать про упереджені і необґрунтовані висновки під час прийняття вказаного рішення щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження з цих підстав, судом під час розгляду не встановлено.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини кримінального провадження, приходить до висновку, що слідчим було вчинено всі необхідні та достатні заходи стосовно всебічного, повно і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку всім доказам, які були зібрані для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Таким чином, зважаючи на наведені обставини, суддя вважає, що постанова від 13.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000006, внесеного до ЄРДР від 10.01.2018 року, винесена законно та обґрунтовано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, досудове розслідування проведено в повному обсязі, а тому законні підстави для її скасування відсутні.

Щодо вимог заявника про винесення окремої ухвали, то положеннями чинного КПК України не передбачено винесення слідчим суддею окремої ухвали.

Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак у найширшому розумінні ролі слідчого судді неможливо всупереч чинного процесуального законодавства розширювати перелік повноважень слідчого судді, що суперечить принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

У скарзі заявник просить також поновити строк на оскарження, оскільки копію постанови від 13.02.2019 року слідчим направлено листом від 22.02.2019 року, який він фактично отримав поштою 25.02.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Слідчий суддя ознайомився з обґрунтуванням підстав заявника про поновлення строків, та відповідно до положень ч.1 ст.117 КПК України вважає що строк звернення до суду для оскарження ОСОБА_3 не пропущено, оскільки в силу положень ч.1 ст.304 КПК Україниякщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Заявник отримав копію оскаржуваної постанови 25.02.2019 року (а.с.10) та звернуся до суду 05.03.2019 року, тобто в межах десятиденного строку на оскарження рішення слідчого.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 117, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 13.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000006 від 10.01.2018 року, винесену старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Полтавській області підполковником юстиції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1