Справа № 727/2838/19
Провадження № 1-кп/727/209/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: Головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:- прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці справу за кримінальним провадженнями №0000179 під 24.01.2019року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Кіцмань, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн. - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, - В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 13.12.2019 року 17 години, перебуваючи в магазині «Нотекс», що по вул. Сторожинецька, 1 в м. Чернівці, де переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, шляхом вільного доступу, з прилавку викрав лазерний кутомір (серійним №311000115), вартістю 450 грн., після чого, викраденим розпорядився па власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 450 гривень.

В підготовчому судовому засіданні, потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, укладеної 29.03.2019 року.

При розгляді вищенаведеної угоди, в порядку вимог ст. 474 КПК України, встановлено, що угода між потерпілим і обвинуваченим 29.03.2019 року, укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України на умовах того, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин наведених вище; розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні; шкоду завдану злочином в повному обсязі потерпілому відшкодував.

Сторони угоди погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та узгодили до призначення покарання ОСОБА_5 у виді одного року позбавлення волі та на підставі вимог ст.. 75 КК України про звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням.

На момент підписання 29.03.2019 р. угоди про примирення, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в засіданні та підтверджено сторонами угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

В засіданні, також було установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди від 29.03.2019 року про примирення (ст.476 КПК України), потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку і вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 29.03.2019 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

В засіданні, потерпілий ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_5 підтвердили факт примирення між собою, просили затвердити укладену між ними угоду та призначити погоджене обвинуваченому покарання.

Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_7 в засіданні не заперечувала проти кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 1 КК України та узгодженої сторонами угоди наведеної вище міри покарання.

Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, за пред`явленим йому обвинуваченням - ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілій відшкодував, потерпілий ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не заявлено, що відповідно було ними було підтверджено в засіданні.

Судом установлено, що укладення 29.03.2019 року, угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично сторонами угоди було підтверджено в засіданні. Також, встановлено, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 29.03.2019 року відповідає вимогам закону та змісту в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і вважає, що вона не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, досліджені матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, а саме що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відшкодував шкоду потерпілому, відсутність претензій матеріальної морального характеру з боку ОСОБА_4 , сприяв органу слідства в розкритті кримінального правопорушення.

Обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні та відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної шкоди. Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. На підставі узгодженої 29.03.2019 року сторонами угоди, міри покарання суд вважає, що її слід призначити ОСОБА_5 також з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи узгодженої сторонами угоди міри покарання, що буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, якою визначено, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно закону, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...».

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Речові докази в рамках кримінального провадження; судові витрати по справі відсутні; заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого не застосувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 318, 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29.03.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим за ст. 185 ч.1 КК України ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000179 під 24.01.2019року

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому за даною нормою закону, покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , від призначеного покарання із випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки (в силу ст. 76 КК України), зокрема: - не виїзджати за межі України на постійне місце проживання; повідомляти про зміну місця проживання, місця роботи (у разі працевлаштування) орган з питань пробації та періодично з`являтися для реєстрації у відповідний орган з питань пробації.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1