В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2019 Справа №607/256/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернполі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000131 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нагоряни Заліщицького району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судженого вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2018 року за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення вол з випробуванням та іспитовим строком два роки, військовослужбовця солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.9, 11, 12, 16, 49, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки тимчасово умисно ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, а саме, в 08.30 год. 23 серпня 2016 року не з`явився вчасно на службу у розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для негайного повернення до військової частини, не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, службові обов`язки за посадою не виконував до 12 грудня 2016 року.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозуміла суть обвинувачення і визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого.
В судовому засіданні ОСОБА_4 надав показання, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Зокрема, він в період з 08.30 год. 23 серпня 2016 року до 12 грудня 2016 року не з`явився на службу у розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 ез поважних причин. У вчиненому щиро розкаюється.

За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, крім строкової служби.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік і те, що він раніше суджений, його вік, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини. З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні ОСОБА_4 просив застосувати до нього ст.2 Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки він на день набрання чинності Закону брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи в районах антитерористичної операції та отримав статус учасника бойових дій. Судом не встановлено обмежень щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 . Закону України «Про амністію у 2016 році». Отже, на ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» і його необхідно звільнити від відбування призначеного цим вироком покарання, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
За таких обставин вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2018 року виконувати самостійно.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, призначеного цим вироком, на підставі ст.2 Закону України „Про амністію у 2016 році.
Вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2018 року виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1