Справа № 137/2055/18
Провадження №1-кп/132/88/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 02.11.2018р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Летава Чемеровецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, із неповною середньою освітою, працюючого підсобним робітником в ТОВ «Бонус У», раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, зокрема вироком Чемеровського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 1994 року за ст.17, ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст.46-1 КК України, виконання якого відстрочено на 2 роки; вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 1995 року за ст.17, ч.2 ст.117 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років, із приєднанням згідно ст.43 КК України невідбутого покарання за вироком Чемеровського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 1994 року, та остаточно визначеним покаранням у вигляді позбавлення волі на 5 років 6 місяців, звільненого 29 травня 1998 року із Самбірської ВК Львівської області умовно-достроково, невідбутий термін склав 2 роки 1 місяць; вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 1999 року за ст.43, ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, з конфіскацією майна, звільненого 29 липня 2002 року із Райковецької ВК № 78 Хмельницької області у зв`язку із відбуттям строку покарання; вироком Чемеровського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2003 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки, звільненого 09 серпня 2006 року із Крижопільської ВК № 113 Вінницької області умовно-достроково, невідбутий термін склав 6 місяців 5 днів; вироком Чемеровського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2007 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки 3 місяців, звільненого 25 листопада 2010 року у зв`язку із заміною невідбутої частини покарання на 80 годин громадських робіт; вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2011 року за ч.3 ст.185 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, звільненого 18 квітня 2014 року у зв`язку із заміною невідбутої частини покарання на 240 годин громадських робіт, які відповідно довідки Красилівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 18 березня 2019 року № 43/9/387, відбув у повному обсязі, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та в строк не знятої і непогашеної судимості вчинив новий умисний злочин. Так, 01 листопада 2018 року близько о 18год.00хв., ОСОБА_6 після закінчення робочого дня в ТОВ «Бонус У», вийшов із місця роботи за адресою: Вінницька область, Літинський район, селище міського типу Літин, вулиця Сосонське шосе, будинок № 28, після чого неподалік, спільно із колегами по роботі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживав алкогольні напої. В подальшому в цей же день близько о 19год. 30хв., ОСОБА_6 пішов очікувати свою дружину ОСОБА_9 , яка працює продавцем-консультантом в ТОВ «Грош Експрес» за адресою: Вінницька область, Літинський район, селище міського типу Літин, вулиця Соборна, будинок № 7, та повинна була закінчити свій робочий день близько о 21год.00хв., та з цією метою близько о 19год.50хв. присів на лавці поруч із магазином «Консул», який знаходиться в тому ж населеному пункті по вулиці Соборна, будинок № 21. У цей же час, повз ОСОБА_6 пройшла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала в руці жіночу лаковану сумку чорного кольору та рухалася по тротуару вулиці Соборної в напрямку вулиці Кармалюка, та за зовнішніми ознаками якої, він зрозумів, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В цей момент, у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме сумки та особистих речей ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 піднявся із лавки, де сидів біля магазину «Консул», та тримаючи дистанцію для того, щоб не викликати підозр, став переслідувати ОСОБА_10 . При цьому, у руці ОСОБА_6 ніс пакет із емблемою кави, всередині якого знаходився харчовий бокс із їжею, яка залишилась після робочого дня. Для того, щоб вказаний пакет не завадив вчинити грабіж, ОСОБА_6 викинув його біля паркану недобудованого готельно-ресторанного комплексу «Гетьман», який розташований за адресою: Вінницька область, Літинський район, селище міського типу Літин, вулиця Соборна, будинок № 1. Продовжуючи переслідувати ОСОБА_10 , ОСОБА_6 звернув з вулиці Кармалюка на вулицю Коцюбинського, де побачив на узбіччі вулиці біля домогосподарства № 3, жіночу лаковану сумку чорного кольору, а також ОСОБА_10 , яка присіла на відстані близько 30см. від сумки у сторону паркану домогосподарства АДРЕСА_3 , розташованого на цій же вулиці, для того, щоб справити свої природні потреби. У цей момент, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені ОСОБА_10 , швидко підбіг до останньої, та шляхом вільного доступу заволодів належною їй жіночою лакованою сумкою чорного кольору, вартість якої відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи № 6393-6395/18/21 від 28 листопада 2018 року складає 241,60грн. Після заволодіння майном, ОСОБА_6 побіг до території Кінотеатру імені Устима Кармалюка, що розташований за адресою: Вінницька область, Літинський район, селище міського типу Літин, вулиця Соборна, будинок № 17, де переглянув вміст викраденої сумки, звідки незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Viaan» моделі «V403», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 6393-6395/18/21 від 28 листопада 2018 року складає 855,81грн. та грошовими коштами в сумі 100грн. Жіночу сумку із вмістом, який залишився, ОСОБА_6 викинув на території цього ж Кінотеатру. У подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 955,81грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно шляхом вільного доступу заволодів належною ОСОБА_10 жіночою лакованою сумкою, за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_10 , звернулася до суду із письмовою заявою, в якій просить здійснити розгляд кримінального провадження за її відсутності, матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не наказувати.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, раніше судимий, за місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття.

З обвинувального акту вбачається, що орган досудового розслідування зазначає про наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме рецидив злочину, однак ця обставина не може бути врахована судом при призначенні покарання, оскільки її врахування протирічить роз`ясненням викладеним в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010р. № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки».

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком у 1 (один) рік, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме поліетиленовий пакет із харчовим боксом, який згідно постанови слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 02.11.2018р., знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, повернути власнику.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме жіночу лаковану шкіряну сумку чорного кольору та жіночий шкіряний гаманець зеленого кольору, які згідно постанови слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 28.11.2018р., передані на відповідальне зберіганні під розписку ОСОБА_10 , після набуття вироком законної сили, залишити у власника.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Витрати на залучення експерта згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6393-6395/18/21 від 28.11.2018р. у розмірі 715грн., підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком 1 (один) рік. Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6393-6395/18/21 від 28.11.2018р. у розмірі 715грн.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме поліетиленовий пакет із харчовим боксом, який згідно постанови слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 02.11.2018р., знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, повернути власнику.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме жіночу лаковану шкіряну сумку чорного кольору та жіночий шкіряний гаманець зеленого кольору, які згідно постанови слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 28.11.2018р., передані на відповідальне зберіганні під розписку ОСОБА_10 , після набуття вироком законної сили, залишити у власника.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_12