Провадження № 1-кс/522/2684/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця та власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна, -

У С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду в період часу з 11.12.2018 по 18.12.2018 автомобіля Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 , причепу KogelSN 24, державний номер НОМЕР_2 , а саме:

- блоки комп`ютерні у кількості 768 штук, ввезені на митну територію України ТОВ «Вім Україна» ();

- автомобіль Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 , причеп KogelSN 24, державний номер НОМЕР_2 , що належать ТОВ «Галактика-Транс» ().

В обґрунтування доводів клопотання прокурор посилається на наступне.

Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 15.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що протягом травня-листопада 2018 року, невстановленими особами, шляхом використання підприємства ТОВ «Вім Україна» () було імпортовано у режимі тимчасового ввезення блоки оброблення інформації, а також частини та приладдя до нього на загальну суму 557 млн.грн.

Згідно наявної інформації ввезена техніка використовувалась на території України з метою майнінгу криптовалюти, в тому числі із порушенням митного та податкового законодавства.За час майнінгу криптовалюти з використанням вищевказаної техніки невстановленими особами отримано прибуток в особливо великих розмірах. В подальшому планується вивезення обладнання до Республіки Казахстан, відповідно до режиму тимчасового вивезення без сплати податків та митних платежів. Цими діями наносяться збитки бюджету України у особливо великих розмірах.
Так, відповідно до положення п. 6 ст. 104 Митного кодексу України «Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, які підтверджують мету їх тимчасового ввезення». Аналізом митних декларацій ТОВ «Вім Україна» не встановлено наявності документів, які б підтверджували мету їх тимчасового ввезення.

Відповідно до п. 4 ст. 104 Митного кодексу України «Орган доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі тимчасового ввезення, повинен пересвідчитися у можливості ідентифікації цих товарів, транспортних засобів при їх реекспорті». Відповідно до зазначених товарів у митних деклараціях ТОВ «Вім Україна» за більшістю товарних позицій відсутні серійні номери до комп`ютерного обладнання (відеокарти, материнські плати та ін.), а також не зазначені торгівельні марки. Вище вказане свідчить про відсутність можливості правильності ідентифікації товару при його реекспорті.

Відповідно до п.1 ст.105 Митного кодексу України «У митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками…».

Так, відповідно до зазначених товарних позицій у митних деклараціях

ТОВ «Вім Україна», а саме «Блоки оброблення інформації: - комп`ютери для відеорендерінгу в комплекті з кабелями (код УКТЗЕД )», «Частини та приладдя до машин автоматичного оброблення інформації, електронні модулі: - відеокарти (код УКТЗЕД )», «Перетворювачі статичні, які використовуються з машинами автоматичного оброблення інформації та їх блоками: - блоки живлення» (код УКТЗЕД ), - не підпадають під продукцію дозволену до ввозу у режимі 31 «тимчасове ввезення», відповідно до ст.189 Митного Кодексу України та Додатків В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік).

Під час досудового розслідування встановлено, що вивезення частини зазначеного обладнання (768 одиниць) планується через ВМО № 3 митного посту «Чорноморський» Одеської митниці ДФС на автомобілі Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 , причеп KogelSN 24, державний номер НОМЕР_2 , що належать ТОВ «Галактика-Транс» ().

Прокуратурою Одеської області спільно з УСБУ в Одеській області з 11.12.2018 по 18.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 проведено спільний огляд вказаного вантажного автомобілю та обладнання, яке у ньому знаходиться.

Згідно відомостей, зазначених у митних деклараціях UA500120/2018/004566 та UA500120/2018/004567 ТОВ «Вім Україна» вказані товари віднесено до коду УКТЗЕД та . В свою чергу, під час проведення огляду залучено спеціаліста Одеської митниці ДФС відповідно до пояснень якого, зазначених безпосередньо у самому протоколі огляду, встановлена можлива не відповідність вказаного у митних деклараціях коду УКТЗЕД тому до групи яких реально відносяться виявлені товари.

Крім цього, встановлено, що термін митного режиму тимчасового ввезення продовжено до 31.12.2018 зі сплатою відповідних митних платежів, однак із суттєвим їх заниженням через зазначення у митних деклараціях коду УКТЗЕД, який не відповідає вказаній групі товарів.

Під час досудового розслідування, з метою встановлення реального коду УКТЗЕД, що відповідає вилученій групі товарів, а також точної суми заниження митних та інших платежів і суми їх несплати, необхідно провести низку судових експертиз, в тому числі комп`ютерно-технічну, товарознавчу, економічну, тощо.

На думку сторони обвинувачення, вилучені речі підтверджують вчинення службовими особами умисних дій, направлених на ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Крім цього, вилучені блоки комп`ютерні необхідні для проведення судових експертиз, а саме комп`ютерно-технічної, товарознавчої та економічної експертиз.

Вилучені блоки комп`ютерні у кількості 768 штук та автомобіль Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 , причеп KogelSN 24, державний номер НОМЕР_2 , що належать ТОВ «Галактика-Транс» (), визнано 18.12.2018 речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Тому, з метою збереження речових доказів, та враховуючи, що є достатні підстави вважати, що не накладення арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаних речей або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених підстав.

Представник володільця і власника майна заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Дослідженням клопотання встановлено, що до клопотання не додані матеріали, які обґрунтовують необхідність такого арешту.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2019р. клопотання про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду в період часу з 11.12.2018 по 18.12.2018 автомобіля Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 , причепу KogelSN 24, державний номер НОМЕР_2 , повернуто прокурору для усунення недоліків.

Клопотання про арешт майна було повернуто прокурору, оскільки в клопотанні не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності такого арешту.
Зазначені недоліки стороною обвинувачення не були усунені, так-як прокурор повторно звернувся до слідчого судді із клопотання про арешт майна без зазначення відповідного обґрунтування.
Доданий до клопотання витяг з ЄРДР містить загальні відомості, без зазначення інформації про причетність службових осіб ТОВ «Вім Україна» до кримінального правопорушення.

Крім того, в обґрунтування існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення у клопотанні прокурор посилається на пояснень спеціаліста Одеської митниці ДФС, відповідно до яких останнім встановлена можлива невідповідність вказаного у митних деклараціях коду УКТЗЕД.

Вказане припущення на теперішній час органом досудового розслідування повинно бути перевіреним, підтвердженим або спростованим.

Однак, зазначене припущення будь-яким чином не знаходить підтвердження дослідженими в судовому засіданні матеріалами.

Так, постановою прокурора від 18.12.2018р. вилучене в ході огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначена постанова не може бути врахована слідчим суддею, оскільки рішення слідчого не мотивоване, з якого неможливо встановити на підставі яких відомостей орган досудового розслідування дійшов висновку, що вилучене майно було знаряддя вчинення злочину, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення чи отримане кримінально протиправним шляхом. Крім того, відповідно до вказаної постанови прокурором безпідставно зазначено, що вилучені комп`ютерні блоки та автомобіль - є предметом кримінального правопорушення. Зазначене твердження є хибним, оскільки предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 КК України - є податки, збори, інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку.

За таких обставин прокурором безпідставно визначено статус вилученого майно, як речові докази у кримінальному провадженні.

Також, у клопотанні прокурором вказано, що необхідність арешту вилученого майна обумовлена необхідністю забезпечення проведення експертних досліджень, зокрема комп`ютерно-технічної, товарознавчої, економічної експертиз.

Однак, вказані постанови про призначення судових експертиз до клопотання не додані, прокурором в судовому засіданні не долучені.

Крім того, комп`ютерні блоки та автомобіль є вилученим тривалий час, протягом якого у сторони обвинувачення була можливість здійснити його огляд та проведення необхідних експертних досліджень, якщо такі необхідні.

Відсутність зазначених матеріалів свідчить про необґрунтованість твердження сторони обвинувачення щодо необхідності арешту зазначеного майна.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, стороною обвинувачення повинно бути зазначено правову підставу для арешту майна.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Отже, під час розгляду клопотання слідчого наведених правових підстав та мети арешту зазначеного у клопотанні майна не встановлено, крім того слідчим та прокурором не доведено, що вказано у клопотання майно є предметом кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій,
За таких обставин застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав і обмеження правомірної підприємницької діяльності власника і володільця майна.

Тому у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

05.03.2019