Справа № 351/2659/17
Провадження № 11-кп/4808/71/19
Категорія ч.2 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000412 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, приватного підприємця, одруженого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого в користь потерпілої ОСОБА_11 51314 (п`ятдесят одну тисячу триста чотирнадцять) грн. завданої матеріальної шкоди, 65000 (шістдесят тисяч) грн. моральної шкоди та 9000 (дев`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу. В решті позовних вимог відмовлено.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирався.

Речові докази: автомобіль повернуто обвинуваченому, велосипед повернуто потерпілій.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.

Так, обвинувачений 26.07.2017 приблизно о 12 год. 20 хв., керуючи автомобілем "BMW-525", реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався ділянкою автодороги «Стрий-Чернівці» у напрямку м. Стрий, через с. Устя Снятинського району Івано-Франківської області, зі швидкістю 79…83 км/год., що значно перевищувала максимально-допустиму для даної ділянки. В цей час з другорядної вул. Шевченка до дороги «Стрий-Чернівці» наблизився та почав перетинати її, зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля, велосипедист ОСОБА_12 , який створював ОСОБА_8 небезпеку для руху. При наближенні руху велосипеда, водій ОСОБА_8 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для руху, вжив заходів для зменшення швидкості руху, але у зв`язку із перевищенням допустимої швидкості руху не зміг зупинити транспортний засіб та вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_12 .

При цьому ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.12.4., в якому зазначено , що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

У результаті порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув ОСОБА_12 від закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонку головного мозку, перелому кісток черепа , набряку головного мозку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду в частині цивільного позову про стягнення моральної та матеріальної шкоди необґрунтованим та таким, що підлягає зміні у цій частині.

Зокрема, вказує, що потерпіла ОСОБА_11 звернулася до суду із позовом про відшкодування шкоди до нього та страхувальника ПрАТ «Арсенал Страхування», проте обов`язок відшкодувати шкоду судом покладено тільки на нього. Не погоджуючись з таким рішенням суду, посилається на те, що між ним та ПрАТ «Арсенал Страхування» 17 липня 2017 року укладено поліс АМ №0494229 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечений його транспортний засіб - автомобіль марки BMW-525 реєстраційний номер НОМЕР_2 та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 200000 грн. За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (те саме вказано й в ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів»). Оскільки дана ДТП сталася в період дії договору і є страховим випадком, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну здоров`ю становить 200000 грн. Проте, відповідно до ст.27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Розмір мінімальної заробітної плати на день страхового випадку відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» склав 3200 грн., відповідно 12 мінімальних заробітних плат 38400 грн.

При цьому, обвинувачений вважає, що витрати на встановлення надгробного пам`ятника в сумі 36214 грн. та його виготовлення не підтверджені належним чином, оскільки потерпілою не надано квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату коштів. Враховуючи вищезазначене, вважає, що матеріальну шкоду в розмірі 51314 грн., за умови підтвердження таких витрат, слід стягнути з ПрАТ «Арсенал страхування» або 38400 грн. з ПрАТ «Арсенал страхування», а з нього різницю в сумі 12914 грн.

Крім того, обвинувачений вказує, що суд першої інстанції не обґрунтував у вироку з яких саме міркувань виходив при призначенні суми моральної шкоди в розмірі 65000 грн. Вважає, що, у відповідності до п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», в рамках ліміту відповідальності з ПрАТ «Арсенал Страхування» на користь позивача ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути 12 мінімальних заробітних плат 38400 грн., а з ОСОБА_8 різницю між фактичним розміром заподіяної моральної шкоди і страховою виплатою у сумі 26600 грн.

Також звертає увагу на те, що у вироку суду відсутнє обґрунтування витрат на правову допомогу в розмірі 9000 грн. Так, на підтвердження цих витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Просить змінити вирок Коломийського міськрайонного суду від 23.11.2018 року в частині, що стосується цивільного позову та стягнути з ПрАТ «Арсенал Страхування» та користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 38400 грн., а з ОСОБА_8 різницю між фактичним розміром заподіяної моральної шкоди і страховою виплатою у сумі 26600 та матеріальну шкоду з ПрАТ «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_11 в розмірі 38400 грн., а з ОСОБА_8 різницю між фактичним розміром заподіяної матеріальної шкоди і страховою виплатою у сумі 12914 грн., у стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Представником ПрАТ «СК Арсенал Страхування» ОСОБА_13 подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , в якому просить залишити без задоволення його апеляційну скаргу, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 23.11.2018 у частині вирішення цивільного позову без змін. Разом з тим, вважає необґрунтованими та недоведеними позовні вимоги цивільного позивача про стягнення моральної шкоди, завданої смертю потерпілого, витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, а тому стягненню зі Страховика не підлягають. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази здійснення цивільним позивачем витрат на поховання та спорудження (встановлення) пам`ятника.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого;

- прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 не заперечується правильність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, доведеність його вини та правильність кваліфікації дій за ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, повинен був розподілити грошові суми, які підлягають стягненню на користь потерпілої ОСОБА_11 між ним та ПрАТ «Арсенал Страхування».

Зокрема, просив змінити вирок Коломийського міськрайонного суду від 23.11.2018 року та стягнути з ПрАТ «Арсенал Страхування» на користь потерпілої ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 38400 грн., а з нього різницю між фактичним розміром заподіяної матеріальної шкоди і страховою виплатою у сумі 12914 грн., а також стягнути з ПрАТ «Арсенал Страхування» на користь потерпілої ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 38400 грн., а з ОСОБА_8 різницю між фактичним розміром заподіяної моральної шкоди і страховою виплатою у сумі 26600 грн.

Разом з тим, такий порядок стягнення грошових сум у відшкодування шкоди, яку заподіяно внаслідок вчинення кримінального правопорушення не відповідає вимогам закону.

Зокрема, Верховний Суд в Постанові від 14.02.2018р. (справа №754/1114/15-ц) висловив позицію про те, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Таким чином, у даному випадку саме потерпіла ОСОБА_11 мала право визначити відповідача по її позову про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину та вимагати стягнення грошових сум або з обвинуваченого ОСОБА_8 або з ПрАТ «Арсенал Страхування».

Зі змісту пояснень представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_11 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, уточнила свої позовні вимоги та визначилась щодо відповідача та вважала, що ним повинен бути саме обвинувачений ОСОБА_8 .

Так, потерпіла ОСОБА_11 не оскаржила вирок суду першої інстанції в частині вирішення заявленого нею цивільного позову, що свідчить про те, що вона повністю згідна з тим, що відповідачем за її позовом про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення визнаний саме обвинувачений ОСОБА_8 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що між ним та ПрАТ «Арсенал Страхування» 17 липня 2017 року було укладено поліс АМ №0494229 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечений його транспортний засіб автомобіль марки BMW-525 реєстраційний номер НОМЕР_2 та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 200000 грн. свідчать про те, що він у визначеному законом порядку має право звернутися до ПрАТ «Арсенал Страхування» з відповідною позовною заявою про стягнення грошових сум, які підлягають виплаті внаслідок настання страхового випадку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту заперечення на апеляційну скаргу, яке подано представником ПрАТ «СК Арсенал Страхування» вбачається, що страхова компанія вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції цивільний позов потерпілої вирішено виходячи з вимог ч.2 ст.127 КПК України згідно якого шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції обґрунтував доведеність позовних вимог потерпілої ОСОБА_11 щодо розміру матеріальної шкоди, яку було заподіяно внаслідок вчинення кримінального правопорушення та мотивував розмір грошових сум, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 .

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що розмір витрат на поховання в сумі 14110 грн. підтверджується накладною від 27.07.2017р., відповідно до якої на придбання ритуальних товарів було витрачено 13410грн. (Т.1 а.п.62) та квитанцією від 27.07.2017р. № 000755 зі змісту якої вбачається, що вартість ритуальних послуг складала 700 грн. ( Т.1 а.п. 66).

Суд першої інстанції обґрунтовано відніс до матеріальних витрат, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення витрати на проведення комп`ютерної томографії голови в сумі 1000 грн. та витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника в сумі 36214 грн., що підтверджується договором від 18.01.2018р., який укладено потерпілою з підприємцем ОСОБА_14 , кошторисом його виготовлення та актом прийняття виконаних робіт (Т.1 а.п.67,73-74).

Таким чином, загальна сума грошових коштів, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 у відшкодування шкоди, заподіяної злочином становить 51314 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції в решті позовних вимог потерпілої ОСОБА_11 щодо стягнення витрат на проведення поминальних обідів та придбання хлібобулочних виробів відмовив.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку врахував належним чином вказані вимоги закону та навів достатні та переконливі мотиви при прийнятті рішення щодо вирішення цивільного позову потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з вироку, задовольняючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 в частині відшкодування моральної шкоди обґрунтовано вказав на те, що в результаті вчинення злочину, який призвів до смерті чоловіка потерпілої, останній завдано сильного морального потрясіння, шоку, душевних страждань, пов`язаних з втратою найближчої людини, з якою вона проживала тривалий час і яка брала основну участь в утриманні та веденні домашнього господарства.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у зв`язку з такою втратою, безповоротно змінився звичний уклад життя потерпілої ОСОБА_11 , істотно погіршились загальні умови її життя.

Зокрема, згідно довідки лікаря потерпіла ОСОБА_11 проходила курс амбулаторного лікування, діагноз: "ІХС. Стабільна стенокардія напруги. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 2 ст., ризик 3 (високий)."

Суд першої інстанції керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди у розмірі 65000 грн.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 витрат на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 9000 грн.

Так, згідно ч.1 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд першої інстанції мотивував розмір суми, яку стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 стосовно витрат на оплату правової допомоги та вказав, що враховує об`єм наданих юридичних послуг, їх складність, витрачений адвокатом час, кількість та тривалість судових засідань по справі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5