Номер провадження: 11-сс/785/1863/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000167 від 05 червня 2015 року за ч.2 ст. 305 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду автомобіля марки «ГАЗ» державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 білого кольору, а саме на:
-86 коробів з сигаретами марки «NZ», в яких міститься 42940 пачок сигарет вказаної марки, без марок акцизного збору України;
-35 коробів з сигаретами марки «Astru», в яких міститься 26000 пачок сигарет вказаної марки, без марок акцизного збору України;
-автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , білого кольору.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в інтересах власника автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 білого кольору, який належить ОСОБА_7 та повернути вилучений автомобіль власнику.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки в порушення вимог ст.132 КПК України ухвала слідчого судді постановлена без достатнього обґрунтування наявної потреби у накладенні арешту на майно, а також відсутні ризики, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на автомобіль, який перебуває у законному володінні ОСОБА_7 . Зазначає, що власник арештовано автомобілю ОСОБА_7 не перевозив жодних речовин, які можуть бути предметом злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України (Контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів).

Заслухавши доповідь головуючого судді, власника автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , його представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до ч.2 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що власник арештованого майна ОСОБА_7 та його представник не були присутніми в судовому засіданні під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна. Матеріали провадження не місять будь-яких відомостей стосовно дати отримання ними копії оскаржуваної ухвали слідчого судді, а тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений не був.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до клопотання слідчого на теперішній час слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000167 від 05 червня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України (контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів).

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з жовтня 2014 року по теперішній час, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснюють контрабандне ввезення поза митним контролем з Республіки Молдова на територію України, в районі митного посту «Красні Окни» фальсифіковані спиртовмісні лікарські засоби: «фармасепт», «септил плюс» та «септол». Після контрабандного ввезення здійснюється їх фасування та тимчасове зберігання на території Львівської області, а у подальшому збут за допомогою мережі аптечних закладів і державним установам за бюджетні кошти на території Київської області.

Із клопотання вбачається, що 17 липня 2018 року отримано відповідь на доручення з ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області про те, що 17 липня 2018 року по шосе «Полтава-Кишинів» через подільський та Ананьївський райони Одеської області готується переміщення тютюнової продукції іноземного виробництва без марок акцизного збору України автомобілем «Газель», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_7 . Того ж дня, на узбіччі траси «Кропивницький (Кіровоград) - Платонове» зі сторони м.Платонове, в сторону траси «Київ-Одеса» Е-95 припаркований автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , білого кольору, під керуванням громадянина України ОСОБА_7 .

В ході проведення огляду місця події встановлено, що у вказаному автомобілі знаходиться:

- 86 коробів з сигаретами марки «NZ», в яких міститься 42940 пачок сигарет вказаної марки, без марок акцизного збору України, з написами на іноземній мові;

- 35 коробів з сигаретами марки «Astru», в яких міститься 26000 пачок сигарет вказаної марки, без марок акцизного збору України, з написами на іноземній мові.

Вказаний автомобіль та тютюнові вироби були вилучені, та в подальшому ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року на них було накладено арешт. Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що відповідно до ст.98 КПК України вилучені сигарети без марок акцизного збору разом з автомобілем є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком слідчого судді.

Так, предметом злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України є:

1) наркотичні засоби;

2) психотропні речовини;

3) їхні аналоги;

4) прекурсори.

Власник арештованого автомобілю ОСОБА_7 в судовому засідання апеляційного суду пояснив, що уклав усну угоду з громадянином на ім`я ОСОБА_10 про перевезення вантажу (товару). При цьому вказаний громадянин на момент затримання знаходився разом з ОСОБА_7 , та підтвердив, що цигарки без марок акцизного збору належать саме йому.

В матеріалах провадження за клопотанням слідчого не міститься відомостей про те, що власник арештованого автомобіля ОСОБА_11 за допомогою свого транспортного засобу перевозив будь-які наркотичні чи інші речовини, які можуть бути предметом злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України.

Оцінюючи викладені обставини апеляційний суд дійшов висновку про те, що арештований автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 не може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000167 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України, а отже у вказаному кримінальному провадженні відсутні підстави передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на вилучений автомобіль.

Факт переміщення іноземних тютюнових виробів без марок акцизного збору по території України, може містити в собі ознаки іншого складу злочину, передбаченого ст.204 КК України.

В матеріалах провадження за клопотанням слідчого відсутні будь-які відомості про те, що слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ст.204 КК України.

З метою перевірки зазначених обставин апеляційним судом неодноразово вживалися заходи для виклику в судове засідання слідчого разом з матеріалами кримінального провадження, проте слідчий до апеляційного суду не з`являвся, прокурор повідомив, що слідчий знаходиться у відрядженні, матеріали кримінального провадження апеляційному суду надані не були.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

До клопотання слідчого не було додано доказів, що обґрунтовують необхідність саме такого ступеня втручання у право власності ОСОБА_7 , якому в даному кримінальному провадженні навіть не було повідомлено про підозру.

За таких обставин апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , а тому в цій частині оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

В свою чергу, відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо законності ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на вилучені тютюнові вироби, оскільки адвокат ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі не ставить таке питання, його довіритель ОСОБА_7 не є власником вилучених тютюнових виробів, а їх власник, відповідно до клопотання слідчого, не встановлений.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на вилучені тютюнові вироби скасуванню не підлягає.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд зазначає, що висновок слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , білого кольору не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, а також слідчий суддя не дослідив обставини кримінального провадження та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що відповідно до положень статей 409, 410, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді в частині накладення арешту на автомобіль з постановленням в цій частині нової ухвали, якою слід відмовити в задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Керуючись статтями 98, 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2018 року, якою було задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду автомобіля марки «ГАЗ» державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 білого кольору у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000167 від 05 червня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ» державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 білого кольору.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , білого кольору.

Автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , білого кольору повернути власнику ОСОБА_7 .

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3