Справа № 4-9а/09
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , отримавши заяву адвоката ОСОБА_2 про перегляд постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.01.2009 року у справі № 4 9а/09 за нововиявленими обставинами - про продовження ОСОБА_3 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, строку затримання до 15.01.2009 року,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28.01.2019 року надійшла заява адвоката ОСОБА_2 про перегляд постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.01.2009 року у справі № 4 9а/09 за нововиявленими обставинами - про продовження ОСОБА_3 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, строку затримання до 15.01.2009 року,

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2019 року визначено головуючим суддею (суддю-доповідача) ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви адвокатом ОСОБА_2 зазначено, що за поданням слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 - 12.09.2009 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська під головуванням судді ОСОБА_5 «обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 ..
Підставою для цього затримання у порядку ст. ст. 105, 115 КПК України в редакції 1960 року, чинній на той час, став протокол затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину, складений 09 січня 2009 року слідчим слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , в якому зазначено, що єдиною підставою для затримання ОСОБА_3 стало те, що свідки прямо вказали на дану особу як на таку, що скоїла злочин.
На момент подання заяви вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2011 року, яким ОСОБА_3 було визначене остаточне покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, переглядається Самарським районним судом м. Дніпропетровська за нововиявленими обставинами.
У ході перегляду вироку було допитано ОСОБА_4 , який особисто підтвердив, що не може пригадати, щоб якісь свідки прямо чи навіть опосередковано вказували на ОСОБА_3 станом на 09 січня 2009 року. Будь-які дані про таких свідків відсутні і в матеріалах кримінальної справи, яка нині переглядається в Самарському районному суді м.Дніпропетровська».
У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_2 , посилаючись на ст.ст.459,460,461 КПК України (у редакції 2012 року), просить скасувати постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.09.2009 року у справі № 4-9а/09 і постанови нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу стосовно у вигляді тримання під вартою.

Ознайомившись із поданою заявою та долученими до нею документами, дійшов наступного висновку та враховує наступне.

Фактично адвокат просить скасувати не остаточне судове рішення вирок суду, судове рішення про закриття кримінального провадження, тощо, а постанову суду про продовження ОСОБА_3 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, строку затримання до 15.01.2009 року, яку адвокат ОСОБА_2 помилково зазначив як «постанову суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою».
Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У відповідності з п.п.4,5 ч.2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами також зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої Постановами Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2018 року у справі №643/28/18, провадження № 51-6128км 18 та від 31.01.19 у справі № 454/910/13к, провадження № 51-6703км 18, зазначено наступне.
Для вирішення питання, які судові рішення можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, Суд звертається до загальних принципів, що визначають кримінальний процес.

Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема: «Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів.
Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру».
У главі 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, встановлено при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Системне тлумачення цієї глави призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили. Цей механізм застосовується лише у випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК України, відповідно до якого нововиявленими обставинами визнаються:

- «штучне створення або підроблення доказів…, на яких ґрунтується вирок»;
- «скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути»;
- «інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали».
Зі змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили, або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.

Крім того, слід звернути увагу на те, що за змістом ч.2 ст.467 КПК України судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Тобто, цією правовою нормою передбачено можливість оскарження судових рішень, постановлених після відкриття кримінального провадження та здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до висновків Верховного суду країни від 03.10.2018 року, - за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточним».
Разом з цим на момент подання адвокатом ОСОБА_2 заяви - вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.12.2011 року, яким ОСОБА_3 було визначене остаточне покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, переглядається Самарським районним судом м.Дніпропетровська за нововиявленими обставинами.

Оскільки постанова Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.01.2009 року не є остаточним рішенням, не віднесена до рішень, які можуть бут предметом перегляду за ново виявленими обставинами в порядку, передбаченому главою 34 КПК України, що також узгоджується з вище вказаною правовою позицією Верховного Суду.

Керуючись ст.ст.110,369-372,459-467 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_2 про перегляд постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.01.2009 року у кримінальній справі № 4-9а/09 відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України за нововиявленими обставинами, - строку затримання до 15.01.2009 року.

Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, передбаченому КПК України для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1