Справа № 461/3018/19
Провадження № 1-кс/461/3638/19
УХВАЛА

26.04.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 05.04.2019 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_4 та його заступника О.Русецького. щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Свої доводи мотивує тим, що 05.04.2019 року, ним було подано до прокуратури Львівської області заяву про злочин, вчинений посадовими особами Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, а саме, за ознаками ч.1 ст.15, ст.27, ч.2 ст.28,ч.2 ст.364, ст.396 КК України, яку 08.04.2019 року Першим заступником прокурора області ОСОБА_5 було скеровано до Управління Державного бюро розслідувань у м.Львові за належністю для розгляду по суті. Вказану відповідь заявником було отримано 15.04.2019 року. Вважає дії прокуратури Львівської області незаконними, оскільки, ст.214 КПК України чітко передбачено обов`язок внесення відомостей про злочин до ЄРДР невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення злочину.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у такій. Вказав, що слідчі органи мають діяти виключно в межах ст.214 КПК України, можливості щодо скерування заяви про злочин за підслідністю законом не передбачено, жодні інструкції як і ЗУ «Про звернення громадян» в даному випадку застосовуватись не повинні, відтак відповідальна особа Прокуратури Львівської області допустила протиправну бездіяльність, яка полягає в умисному невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР. Просив скаргу задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, розглянувши доводи скарги, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчим суддею встановлено, що 05.04.2019 року, у відповідності до ст.214 КПК України, заявник подав заяву до Прокурора Львівської області Ю.В. Квятківського про вчинення злочинів, на його думку, посадовими особами Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, а саме, за ознаками ч.1 ст.15 КК України замах на злочин (дії або бездіяльність), ст.27 КК України види співучасті, ч.2 ст.28 КК України вчинення злочину за попередньої змови групи осіб, ч.2 ст.364 КК України зловживання владою або службовим становищем, ст.396 КК України приховування злочину.

Відповідно до листа першого заступника прокурора області ОСОБА_6 від 08.04.2019 року за №15/4-р-19 вказану заяву про злочин скеровано за належністю для розгляду по суті на адресу В.о. директора Територіального Управління Державного бюро розслідувань у м.Львові ОСОБА_7 . Крім того, копію вказаного листа скеровано ОСОБА_3 для відома.

Згідно ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

В свою чергу, приписами ст.214 КПК України врегульовано процедуру початку досудового розслідування.

Так, відповідно до ч.1-2 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 1 частини 4 статті 216 КПК України передбачено, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів: вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Премєр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Премєр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Доводи ОСОБА_3 щодо бездіяльності відповідальної особи прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей по його заяві до ЄРДР з посиланням на положення ст.214 КПК України є безпідставними, оскільки цими положеннями заборонена відмова в прийнятті, реєстрації та направленні заяви за підслідністю без реєстрації, що не стосується розгляду заяви та внесення відомостей по заяві до ЄРДР.

Із матеріалів скарги вбачається, що заява ОСОБА_3 від 05.04.2019 року прийнята та зареєстрована належним чином на особистому прийомі громадян Прокуратурою Львівської області та в подальшому, з повідомленням першого заступника прокурора області ОСОБА_6 від 08.04.2019 року за №15/4-р-19 таку скеровано за належністю для розгляду по суті з урахуванням вимог ч.4 ст.216 КПК України до Територіального Управління Державного бюро розслідувань у м.Львові.

Відтак, вважаю, що направлення заяви ОСОБА_3 за принципом підслідності в Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м.Львові для вирішення по суті відповідає вищезазначеним положенням кримінального процесуального закону, оскільки заявник в заяві про вчинення злочину викладає факти порушень, допущених посадовими особами Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч.1 ст.214 КПК України та ст.2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Слідчий суддя приходить висновку, що саме Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м.Львові, як орган, до підслідності якого віднесено здійснення досудового розслідування злочинів, вчинених в т.ч. і працівником правоохоронного органу, повинен надати оцінку заяві про вчинення злочину посадовими особами Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, подану ОСОБА_3 05.04.2019 року, та визначитись, чи містить вона достатні відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення, і в залежності від встановленого, прийняти рішення про подальший рух вказаної заяви відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Відтак, немає правових підстав для зобов`язання відповідальної особи прокуратури Львівської області невідкладно внести відповідні відомості про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та негайно розпочати за цією заявою досудове розслідування.

Таким чином, оскільки доводи, які викладені в скарзі ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги у повному обсязі.

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що заявник вправі оскаржити дії чи бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Львові щодо розгляду його заяви від 05.04.2019 року до Личаківського районного суду м.Львова.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 05.04.2019 року відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1