печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В :

02.11.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна яке було вилучено 01.11.2018 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

06 грудня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. 06.12.2018 ОСОБА_4 до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Відповідно до ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі прокурора та ОСОБА_4 ..
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.10.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002471, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу моніторингу доходів та обліково-звітних систем Київського управління Г`У ДФС у Харківській області вимагала та в період часу з 29.10.2018 по 01.11.2018 отримала неправомірну вигоду в сумі 100 000 гривень від службових осіб Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Харківський молочник» () та Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Смакограй» (СДРІІОУ 41376726) за складання позитивного висновку перевірки господарської діяльності вказаних підприємств.

Під час розслідування вказаного кримінального провадження, 01.11.2018 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 368 КК України затримано в порядку ст.. 208 КПК України старшого державного інспектора відділу моніторингу доходів та обліково-звітних систем Київського управління ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.11.2018 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2018 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого був вилучений ноутбук «LENOVO G565».

02.11.2018 вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 було оглянуто та визнано речовим доказом.

Вилучений ноутбук належить ОСОБА_4 , має значення для кримінального провадження та є речовим доказом.

Прокурор вказує, що метою арешту речей вилучених під час особистого обшуку ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 259-б є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1,2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1,2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів та спеціальної конфіскації.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 02.11.2018 ноутбук «LENOVO 6565» оглянутий, та визначний речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: ноутбук «LENOVO 6565» , який було вилучено 01.11.2018 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1