УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000236 від 26.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
14 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2018 року, у кримінальному провадженні №0000236 від 26.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що 23 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , а саме: подорожні листи №№ 011243, 011242, 011241, 011240, 011282, 011191, 011249, 011248, 011247, 011246, 011245, 01244, 011283 на 13 арк.; мобільний телефон «Huawei Note 10 Line» чорного кольору із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus k 101» серійний номер № НОМЕР_2 з зарядним пристроєм.

Такий арешт заявник вважає незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що зазначені речі не мають ніякого відношення до кримінального провадження №0000236, не містять і не можуть містити будь-якої доказової інформації та не можуть бути речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Так, вилучене майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було придбане у шлюбі, слідчим не наведено жодних доказів, що вилучене майно належить заявнику на праві приватної власності. При цьому, зазначив, що оголошена йому підозра за ч.2 ст.258-5 КК України є необґрунтованою, а тому слідчим суддею при накладенні арешту на майно порушено п.3 ч.2 ст.173 КПК України. При цьому, майно на яке накладено арешт було вилучено з порушенням ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 17 жовтня 2018 року, оскільки відповідно до зазначеної ухвали слідчим суддею було відмовлено у вилученні мобільних телефонів, сім-карт, ПЕОМ та техніки, яка може зберігати електронні копії документів, однак всупереч цьому слідчий вилучив його ноутбук, мобільний телефон з сім-картою.

На підставі наведеного, арешт накладений на подорожні листи №№ 011243, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 011240, 011282, 011191, 011249, 011248, 011247, 011246, 011245, 01244, 011283 на 13 арк.; мобільний телефон «Huawei Note 10 Line» чорного кольору із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus k 101» серійний номер № НОМЕР_2 з зарядним пристроєм, що належать ОСОБА_3 , підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених. Зазначив про те, що майно було вилучене із порушенням ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 17 жовтня 2018 року. Вилучений комп`ютер належить його дружині, на ньому можливо і є якісь копії документів, але вони десятирічної давнини і жодного відношення до обставин, які розслідуються в межах кримінального провадження №0000236, не мають. Мобільний телефон також не містить жодних доказових даних, оскільки він придбаний лише на початку 2018 року і відомостей про період, який розслідується, не містить. При цьому, просив врахувати, що вся інформація на вилучених носіях органом досудового розслідування досліджена, а тому вказані речі підлягають поверненню їх власнику.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання. Зазначила про те, що доказів на обгрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України, є недостатньо. При накладенні арешту на подорожні листи, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 слідчим суддею не досліджувалися самі подорожні листи, однак він встановив, що такі подорожні листи містять інформацію, яка має доказове значення. Ноутбук та мобільний телефон були вилучені безпідставно, оскільки в ухвалі на обшук не було надано дозвіл на вилучення таких речей, однак слідчим такі речі були вилучені. В клопотанні про накладення арешту на ноутбук та мобільний телефон не обґрунтовано, що на цих носіях містяться докази вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення або таке майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_3 у період укладення договору не перебував на посаді директора ТОВ «Дари природи». Крім того, наявність на ноутбуці ОСОБА_3 реквізитів ТОВ «Спец Сервіс» ще не свідчить про фінансування ОСОБА_3 тероризму. Що стосується телефонних з`єднань ОСОБА_3 з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , то ОСОБА_3 дійсно з ними спілкувався, оскільки вони підтримують дружні стосунки, а не з приводу господарської діяльності. При цьому, слідчим не доведено, що вилучене майно є особистою власністю ОСОБА_3 , а не спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи наведене, просила скасувати арешт накладений на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 .

Старший слідчий з ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення клопотання. Зазначив про те, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2018 року, за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук. В ході обшуку було вилучено подорожні листи №№ 011243, 011242, 011241, 011240, 011282, 011191, 011249, 011248, 011247, 011246, 011245, 01244, 011283 на 13 арк.; мобільний телефон «Huawei Note 10 Line» чорного кольору із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus k 101» серійний номер № НОМЕР_2 з зарядним пристроєм. Так, в ноутбуці були виявлені файли з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Реквизиты Спец Сервис». На мобільному телефоні було виявлено наявність з`єднань з абонентом « ОСОБА_8 .Ал» та « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 -др», « ОСОБА_11 », які є фігурантами в рамках кримінального провадження №0000236. Вказаний мобільний телефон, ноутбук та подорожні листи визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження. Наведене у сукупності свідчить про причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України. Також, звернув увагу суду на те, що Київським апеляційним судом 29 листопада 2018 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2018 року про накладення арешту на вищезазначене майно.

Вислухавши думку заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження №0000236 від 26.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , а саме: подорожні листи №№ 011243, 011242, 011241, 011240, 011282, 011191, 011249, 011248, 011247, 011246, 011245, 01244, 011283 на 13 арк.; мобільний телефон «Huawei Note 10 Line» чорного кольору із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus k 101» серійний номер № НОМЕР_2 з зарядним пристроєм.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2018 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що майно, а саме: подорожні листи №№ 011243, 011242, 011241, 011240, 011282, 011191, 011249, 011248, 011247, 011246, 011245, 01244, 011283 на 13 арк.; мобільний телефон «Huawei Note 10 Line» чорного кольору із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus k 101» серійний номер № НОМЕР_2 з зарядним пристроєм, які були вилучені за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , містять фактичні дані, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КПК України, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_12 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і зазначені вище вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що подорожні листи №№ 011243, 011242, 011241, 011240, 011282, 011191, 011249, 011248, 011247, 011246, 011245, 01244, 011283 на 13 арк.; мобільний телефон «Huawei Note 10 Line» чорного кольору із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus k 101» серійний номер № НОМЕР_2 з зарядним пристроєм, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, старшим слідчим з ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 в судовому засіданні було доведено необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, шляхом надання слідчому судді відповідних документів.

Що стосується доводів заявника та його представника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України, то слід зазначити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

При цьому, слідчий суддя не приймає до уваги й доводи про незаконне, всупереч ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку від 17 жовтня 2018 року, вилучення ноутбука та мобільного телефону ОСОБА_3 , оскільки слідчий під час проведення обшуку не позбавлений можливості на вилучення майна, яке відповідає вимогам ч.2 ст.167 КПК України. При цьому, відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України, слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна повинен звернутися з клопотанням про накладення арешту на таке майно. В даному випадку, вимоги ч.5 ст.171 КПК України органом досудового розслідування були дотримані.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, якою накладено арешт на подорожні листи №№ 011243, 011242, 011241, 011240, 011282, 011191, 011249, 011248, 011247, 011246, 011245, 01244, 011283 на 13 арк.; мобільний телефон «Huawei Note 10 Line» чорного кольору із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus k 101» серійний номер № НОМЕР_2 з зарядним пристроєм, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_3 підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000236 від 26.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000236 від 26.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України залишити без задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 04 грудня 2018 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1