Рівненський апеляційний суд
________________________________________________копія:______
У Х В А Л А
Іменем України

08 травня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням начальника СВ Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 12 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у с.Жовкині, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.343, ч.2 ст.345 КК України у рамках кримінального провадження №0000138, за внесеними відомостями до ЄРДР від 11 квітня 2019 року;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного ОСОБА_5 ..

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. Строк тримання під вартою встановлено рахувати з моменту затримання. Також слідчий суддя зазначив, що ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення, а її виконання вирішено покласти на Володимирецький ВП Варашського ВП ГУНП України в Рівненській області та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор». Одночасно визначено розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок. Крім того, згідно ухвали, вирішено покласти на підозрюваного ОСОБА_5 (у разі внесення застави) наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора; 2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) не спілкуватись зі свідками, потерпілими по справі та іншими особами, які причетні до вчинення даного злочину, крім випадків участі у слідчих діях; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до завершення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчим суддею зазначено, що у разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. Також ухвалою роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. Між тим, роз`яснено підозрюваному, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої ст.194 КПК України. Слідчим суддею також зазначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що постановлена слідчим суддею всупереч Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також без урахування практики Європейського Суду з прав людини. Додає, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання на докази та матеріали кримінального провадження, дослідження яких дало слідчому судді підстави для застосування запобіжного заходу до його підзахисного, оскільки ніякого дослідження матеріалів у судовому засіданні не було. Крім того, стверджує, що ОСОБА_5 15 квітня 2019 року з`явився до слідчого, де у його підзахисного були відібрані відбитки пальців рук, що спростовує, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, ризик можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Між тим, додає, що повідомлення ОСОБА_5 про підозру було вручене йому не в день його складення та не уповноваженою на те особою, в порушення кримінального процесуального закону, що також надає підстави захиснику вважати ухвалу необґрунтованою.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого зазначив в ухвалі, що у судовому засіданні, згідно досліджених матеріалів справи та наданих пояснень сторін, встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.343, ч.2 ст.345 КК України, які відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості із передбаченою кримінальною відповідальністю у виді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років. Крім того, слідчий суддя визнав обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні слідчим та прокурором, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки цей ризик є реальний; підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; а також, зможе незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні. Крім цього, слідчий суддя вказав, що прокурором було доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе переховувався від органу досудового розслідування із урахуванням того, що останнього було оголошено в розшук, а також повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_9 , а також підозрюваного ОСОБА_5 , які також підтримали апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 та просили скасувати ухвалу слідчого судді, міркування прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку постановити ухвалу про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, з таких підстав.

Із матеріалів справи видно, що стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.343, ч.2 ст.345 КК України, за вказаних у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді обставин, що підтверджується копіями процесуальних документів, долучених до клопотання слідчого.

12 квітня 2019 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276, 277 КПК України, було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.343, ч.2 ст. 345 КК України. Однак даних про вручення вказаного повідомлення згідно з вимогами ст.278 КПК, в матеріалах судового провадження нема.

Слідчий, подаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 посилається на те, що у даному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що можуть настати з боку підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема, такі як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливість знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , а також можливість незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що на думку органу досудового розслідування, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного, аніж тримання під вартою, запобігти вказаним ризикам не зможе.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення в порядку ст.370 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, керуючись при цьому вимогами ст.183 КПК України.

Як встановила колегія суддів апеляційного суду в судовому засіданні, зазначені вимоги закону слідчим суддею в повному обсязі не дотримані.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оскаржуваним судовим рішенням підтверджується, що в порядку ст.178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винним у їх вчиненні, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного у їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, що стосується обгрунтованої підозри вчинення злочинів ОСОБА_5 , слідчий суддя знайшов підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування. Однак, на думку колегії суддів, застосовуючи найбільш суворий запобіжний захід до підозрюваного із визначенням розміру застави, слідчим суддею, хоча і було встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак не було з`ясовано та не було наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного на даному етапі досудового розслідування та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку із чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Як слідує із ухвали, в основу прийнятого рішення слідчий суддя визнав доведеними в судовому засіданні слідчим та прокурором наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки статті, які йому інкримінуються, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та передбачають реальне позбавлення волі, а також те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе переховувався від органу досудового розслідування, враховуючи, що останнього було оголошено 12 квітня 2019 року в розшук.

Між тим, із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, а тому доводи захисника ОСОБА_8 частково підлягають до задоволення, оскільки достатніх підстав для утримування підозрюваного під вартою на час досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

За вимогами п.3 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В матеріалах судового провадження наявна постанова органу досудового розслідування від 12.04.2019 р. про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_5 . Разом з тим, колегія суддів вважає вказану постанову формальною, оскільки станом на 12.04.19 р. даних про вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, чи повістки про виклик за правилами, встановленими ст..136 КПК, нема. Натомість на клопотанні органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 12.04.2019 р. наявний підпис ОСОБА_5 про отримання ним зазначеного клопотання 15.04.2019 р. Чи вручались ОСОБА_5 повістки і повідомлення про підозру і яким чином, чи направлялась постанова про оголошення його у розшук на виконання прокурор в судовому засідання пояснити не зміг.

Сама по собі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі встановлення доведеності вини судом та визнання його винним у вчиненні злочинів, передбачений ч.2 ст.342, ч.2 ст.343, ч.2 ст.345 КК України, на думку апеляційного суду, не може бути підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інших підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК, клопотання органу досудового розслідування, погоджене прокурором, не містить.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, а також ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З урахуванням наведеного, ухвала слідчого судді за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 , якою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підлягає скасуванню - як така, що на переконання колегії суддів постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України із постановленням нової ухвали про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки саме такий запобіжний захід, на переконання колегії суддів, забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у с.Жовкині, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.343, ч.2 ст.345 КК України у рамках кримінального провадження №0000138 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів із забороною йому залишати житло з 22-ї год. до 06-ї год. наступного дня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ..

Дана ухвала підлягає виконанню за місцем проживання підозрюваного, тобто Володимирецьким ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, згідно ч.3 ст.181 КПК України.

В порядку ч.5 ст.181 КПК України, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, встановлені у п.п. 1, 2, 4, 8 ч.5 цієї ж статті, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та строк, покладених на ОСОБА_5 обов`язків до 11 червня 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1