УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000451 від 02.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на нерухоме майно, власником якого відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) є ОСОБА_4 , а саме житловий будинок з усіма його складовими частинами (житловий будинок А, загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 56,8 кв. м.; сарай-літ.кухня Б; туалет В; огорожа № 1; водопровід № 2), розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити ОСОБА_4 розпоряджатися будь-яким чином цим нерухомим майном та використовувати його.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно з 06.09.1948 по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично вступив у володіння даним житловим будинком набутим у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно після померлого ОСОБА_5 складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як єдиний спадкоємець, у встановлений законом 6-місячний термін з дня смерті батька, 05.10.2017 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини від померлого ОСОБА_5 , спадкова справа була зареєстрована у спадковому реєстрі під номером 61333453. Під час оформлення спадщини нотаріусом ОСОБА_8 було встановлено, що відомості про право власності на вищезгаданий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у КП «ХБТІ» Херсонської обласної ради відсутні.

У зв`язку із відсутністю інформації про право власності на будинок нотаріуса ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину і у листі-роз`ясненні від 29.05.2018 № 309/02-14, рекомендувала звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Під час допиту у якості потерпілої ОСОБА_7 підтвердила вище згадане та зазначила, що у її розпорядженні є оригінали документів, що підтверджують той факт, що житловий будинку АДРЕСА_2 не є самочинним будівництвом. Крім того, остання дала свідчення, що з 02.12.1960 по 1996 рік вона була зареєстрована у будинку своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 , а фактично проживала там з народження по 2009 рік, де разом із нею за вказаною адресою проживала її бабуся ОСОБА_6 , 1909 р.н. (власниця будинку та земельної ділянки, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), її мати ОСОБА_9 , 1938 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ), її брат ОСОБА_10 , 1969 р.н.(помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та її батько ОСОБА_5 , 1938 р.н.. За життя батька та після смерті батька ОСОБА_7 практично кожний день приходила до будинку по АДРЕСА_1 , працювала на присадибній ділянці, а після смерті батька оплачувала рахунки за комунальні послуги відкритті на ім`я ОСОБА_6 .. Потерпіла стверджує, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину від ОСОБА_5 є вона, його дочка, інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття спадщини немає.

31.10.2018 вона подала заяву до КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про виготовлення технічної документації. 01.11.2018 технічним працівником БТІ зроблено заміри домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виконання робіт ОСОБА_7 дізналася, що у матеріалах, які знаходяться у КП «ХБТІ» ХОР щодо вищезгаданого домоволодіння є договір купівлі-продажу № 99-97 И нерухомого майна Одеської універсальної біржи «Витязь», який був складений 20.08.1999 у м.Одеса між ОСОБА_6 , яка є членом ОУБ «Витязь» та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є членом ОУБ «Витязь» щодо продажу будинку по АДРЕСА_1 . За вказаним фактом потерпіла ОСОБА_7 засвідчила, що ОСОБА_6 ніколи не була членом ОУБ «Витязь», і в 1999 році до м.Одеси не виїжджала, так як у неї відмовили ноги і вона самостійно не пересувалася.

01.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 отримала інформаційну довідку, де було зазначено, що 05.10.2018 на підставі договору дарування АДРЕСА_3 та 01.10.2018 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частина цього ж будинку, право власності на вказане домоволодіння з усіма його складовими частинами (житловий будинок А, загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 56,8 кв.м.; сарай-літ.кухня Б; туалет В; огорожа № 1; водопровід № 2), реєстраційний номер даного об`єкта нерухомого майна у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 101, перейшло до громадянки ОСОБА_4 , яка ОСОБА_7 не відома.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 є речовим доказом (постанова про визнання та долучення речових доказів від 08.11.2018), що є об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом.

На підставі вище викладеного, беручи до уваги ч.3 ст.170 КПК України, є достатні підстави вважати, що домоволодіння з усіма його складовими частинами розташоване за адресою АДРЕСА_1 є речовим доказом, стосовно якого з великою ймовірністю можуть здійснити подальше відчуження згаданого майна третім особам, чим можуть знищити цей речовий доказ.

Посилаючись на те, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту нерухомого майна відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, власником якого відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 , а саме домоволодіння з усіма його складовими частинами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою його збереження в якості речового доказу, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту яких вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна на яке просять накласти арешт, крім цього майно зберегло на собі сліди злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України та відповідно до постанови від 08.11.2018 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає за необхідне заборонити користуватися та розпоряджатися зазначеним майном, оскільки існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі вищезазначеного майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок з усіма його складовими частинами (житловий будинок А, загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 56,8 кв. м.; сарай-літ.кухня Б; туалет В; огорожа № 1; водопровід № 2), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) належить ОСОБА_4 на праві власності, заборонивши користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1