В И Р О К
Іменем України

25 лютого 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переволочна, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за призовом під час мобілізації, вирішив стати на злочинний шлях.

Так, 22 жовтня 2015 року близько 06 години ОСОБА_4 , у порушення ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів та без поважних причин, в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце служби, а саме територію базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) поблизу АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 26 листопада 2018 року, не пов`язуючи його із виконанням військових обов`язків.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місяця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

П`ятнадцятого січня 2019 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді п`яти років позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням.

Розглядаючи у судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду, призначивши узгоджений вид покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор вважає, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною у підготовчому судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за якою обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000107 угоду про визнання винуватості від 15 січня 2019 року, укладену між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене вищевказаною угодою покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1