Справа №705/183/19
1-в/705/270/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації УВК №129

( в режимі відео конференції ) ОСОБА_4

засудженої ( в режимі відео конференції ) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Уманська виправна колонія №129» клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відбуває покарання в Державній установі «Уманська виправна колонія (№ 129)» Міністерства юстиції України за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року, про застосування щодо неї положень ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838) про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИВ:
Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 04.08.2016р. по 15.02.2017р., 24.03.2017р. по 28.04.2017р., 13.09.2017р. по 02.01.2019р..

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала подану нею заяву та просила задоволити.

Прокурор у судовому засіданні просила суд в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 відмовити, оскільки, ОСОБА_5 відбуває покарання в УВК (№129) за вироком від 04.08.2016 Святошинського районного суду м. Києва, за яким її засуджено до 1 року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту нею частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2015. Остаточний строк 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04.01.2017. ОСОБА_5 затримана в залі суду 04.08.2016. Вважає, що період з 04.08.2016-15.02.2017 не підлягає до зарахування, оскільки період з 04.08.2016 по 04.01.2017 вже зараховано за ст. 72 ч. 5 КК України згідно ухвали Уманського міськрайонного суду від 08.08.2017, яка набрала законної сили 13.09.2017. Також, цією ухвалою відмовлено в зарахуванні за ст.72 ч. 5 КК України періоду з 04.01.2017 по 18.02.2017. Період з 24.03.2017 по 28.04.2017 не підлягає до зарахування, оскільки ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03.03.2017 ухвалено перевести засуджену з місця відбування покарання УВК №129 до Київського СІЗО №13 для розгляду клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2015. При цьому, під час розгляду клопотання відносно засудженої запобіжний захід у виді тримання під вартою не обирався. Крім того, в цей час засуджена відбувала покарання за вироком від 04.08.2016, і період з 24.03.2017 по 28.04.2017 входить до загального строку покарання. Також ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04.04.2017 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 24.06.15 було відмовлено, тому ОСОБА_5 , перебуваючи в СІЗО не набула статусу обвинуваченої. Період з 13.09.2017 по 02.01.19 період не підлягає до зарахування з наступних підстав. У вказаному періоді ОСОБА_5 перебувала у СІЗО м. Києва з метою забезпечення участі у розгляді її заяви про перегляд судового рішення (вироку від 24.06.2015) за нововиявленими обставинами. Ухвалою від 25.07.2017 апеляційного суду м. Києва ухвалено етапувати засуджену ОСОБА_5 з ДУ «УВК (№129)» до ДУ «Київський СІЗО» для участі у судовому засіданні з указаного питання. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.12.2018 ухвалу Святошинського районного суду від 20.06.2018, якою повернуло заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку від 24.06.2015 за ново виявленими обставинами залишено без змін. При цьому, перебуваючи в Київському СІЗО, ОСОБА_5 статусу обвинуваченої не набувала, а вказаний строк входить до загального строку покарання. Крім того, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами не є судовим розглядом у кримінальному провадженні за п.24 ст.3 КК України.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, засуджену, представника адміністрації УВК №129, дослідивши матеріали клопотання та надані суду документи особової справи засудженої, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання засудженої необхідно відмовити.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2016р. ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до призначеного їй покарання невідбуте нею покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року, призначивши їй остаточну міру покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі. До вступу вироку в законну силу, обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу, у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши її під варту в залі судового засідання. Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за даним вироком рахувати з 04 серпня 2016 року. Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 04 серпня 2016 року, до набрання вироком законної сили, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 04 січня 2017 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2016 щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2017 року клопотання засудженої ОСОБА_8 задоволено частково, а саме зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року строк попереднього ув`язнення з 04.08.2016р. по 04.01.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цією ж ухвалою, період з 04.01.2017 по 18.02.2017 не зараховано, оскільки вказаний період не періодом попереднього ув`язнення, так як засуджена в цей період перебувала в СІЗО, але з метою розподілу та етапування до місця відбування покарання.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03.03.2017 засуджену ОСОБА_5 переведено з місця відбування покарання УВК №129 до Київського СІЗО №13 для розгляду клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2015. Відносно засудженої запобіжний захід у виді тримання під вартою не обирався. Крім того, в цей час засуджена відбувала покарання за вироком від 04.08.2016, і період з 24.03.2017 по 28.04.2017 входить до загального строку покарання.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04.04.2017 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 24.06.15 було відмовлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в СІЗО не набула статусу обвинуваченої.

Ухвалою від 25.07.2017 апеляційного суду м. Києва засуджену ОСОБА_5 етаповано з ДУ «УВК (№129)» до ДУ «Київський СІЗО» для участі у судовому засіданні з указаного питання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.12.2018 ухвалу Святошинського районного суду від 20.06.2018, якою повернуто заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку від 24.06.2015 за нововиявленими обставинами залишено без змін. ОСОБА_5 перебуваючи в Київському СІЗО, статусу обвинуваченої не набувала.

Перебування засудженої особи в умовах СІЗО на час розгляду справи не може бути зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так як ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838) передбачала проведення такого зарахування виключно до осіб, які відбувають покарання, і перебувають в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Згідно п. 24 ст. 3 КПК України судовий розгляд є одним з етапів судового провадження. Окремим етапом судового провадження є провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, який не являється судовим розглядом, що передбачений в ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838).
Таким чином, оскільки питання про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» відносно засудженої ОСОБА_5 період з 04.08.2016 по 15.02.2017 судом вже вирішено, а період з 04.01.2017 по 18.02.2017, з 24.03.2017 по 28.04.2017, з 13.09.2017 по 02.01.2019 не можуть бути зараховано, оскільки вона не мала статусу обвинуваченої, тому в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтями 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1