Номер провадження: 11-кп/813/568/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.12.2018 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003576 відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баку респ. Азербайджан, без місця реєстрації, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Ухвалою суду першої інстанції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 повернутий прокурору з таких підстав:

- фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є не конкретними, не містять чітко сформульованого обвинувачення, чим порушено один з основних конституційних принципів права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, тобто обвинуваченого позбавлено права знати, в яких конкретно діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, а це позбавляє суд можливості належним чином встановити істину в кримінальному провадженні, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення;

- всупереч вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 55 КПК України, в обвинувальному акті відсутні дані про залучення під час досудового розслідування потерпілих. Також відсутні відомості щодо спроб визначити потерпілих та залучити їх до участі у кримінальному провадженні. Судом встановлено, що під час досудового розслідування не вжито всіх передбачених Кримінально-процесуальним законодавством України заходів для встановлення особи потерпілого (родичів або членів сім`ї, які проживають на території респ. Азербайджану) та забезпечення їм законних прав, зокрема для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та обвинувальним актом, надання показів, заявлення клопотань та цивільного позову, тощо;
- викладені в обвинувальному акті фактичні обставини справи, не відображають форму вини за епізодом обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, адже обвинувальний акт не містить повних відомостей формулювання обвинувачення ОСОБА_8 у скоєнні умисного вбивства, а також не зазначені дані потерпілих визначені ч. 6 ст. 55 та п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Пославшись на таку доводи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною з наступних підстав:

- обвинувальний акт відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а посилання суду першої інстанції на неконкретність обвинувачення, є безпідставним та надуманим;

- суд першої інстанції безпідставно послався в ухвалі на те, що орган досудового розслідування не виконав вимоги ст. 55 КПК України, адже в обвинувальному акті зазначено, що близьких родичів загиблого ОСОБА_9 , які могли б подати заяву про залучення до кримінального провадження у якості потерпілих, - не встановлено, тому потерпілого у справі немає.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого засідання, в іншому складі суду.

В судове засідання апеляційного суду не з`явились захисник ОСОБА_10 , а також обвинувачений ОСОБА_8 , від якого на день апеляційного розгляду клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участі не надходило.

Таким чином, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає можливим розглянути провадження при даній явці.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить анкетні відомості обвинуваченого,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості, отже суд першої інстанції в ухвалі безпідставно зазначив, що обвинувачення є неконкретним.
Апеляційним розглядом також встановлено, що суд першої інстанції, під час підготовчого засідання, фактично, вдався до встановлення та оцінки фактичних обставин кримінального провадження, що на даній стадії кримінального процесу, є неприпустимим.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив в ухвалі, що органом досудового розслідування не виконані вимоги ст. 55 КПК України, адже відсутність у кримінальному провадженні потерпілого (потерпілих), вмотивована тим, що під час досудового слідства не встановлено близьких родичів загиблого ОСОБА_9 , які могли б подати заяву про залучення до кримінального провадження у якості потерпілих.

До того ж, суд першої інстанції має передбачену законом можливість залучити до судового розгляду потерпілих, у разі, якщо такі з`являться та подадуть відповідну заяву.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору, підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.12.2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003576 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження, у іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4