В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2019 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі суду № 1 кримінальне провадження № 0004396 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.05.2018 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,
за участю учасників кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_3 15.11.2018 приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись біля магазину ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Поповича, 3 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «Ардіс Либідь», сіро-синього кольору, вартістю 2397 гривень 60 копійок, належний потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на вказану суму.

Після вчинення злочину ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та детально розповів про обставини вчинення злочину, щиро розкаявся у скоєному злочину, просив суворо не карати..
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, тому його неявка не перешкоджає подальшому слуханню..
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою усіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України вважає повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується, що ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, ніде не працює, здоровий та працездатний.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в обвинувальному акті не вказано та суду не представлено.
Ці обставини дають суду підстави вважати, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання у виді позбавлення волі із урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, з метою забезпечення його виконання та уникнення ризиків ухилення від суду і продовження злочинної діяльності, необхідно обрати тримання під вартою.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати стягнути з ОСОБА_3 на користь держави .
Долю речових доказів у справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України..
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 місяців арешту.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, в строк покарання зарахувати призначене ОСОБА_3 покарання за попереднім вироком Білоцеківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2018 року за ч.2 ст. 185 КК України та остаточно визначити до відбуття - 5 ( п`ять ) місяців арешту.
До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання відбуте за вироком Білоцеківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2018 року.
Речовий доказ: велосипед марки «Ардіс Либідь», сіро-синього кольору, належного потерпілому ОСОБА_5 - повернути останньому за належністю.
Стягнути із ОСОБА_3 користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 286 грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1