Справа № 154/3271/18 Провадження №11-кп/802/230/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.128 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області 17 грудня 2018 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Устилуг Володимир-Волинського району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, пенсіонер, інвалід 2 групи, раніше не судимий, визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України.

На підставі ст.74 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання, передбаченого ст.128 КК України у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті, як особі, яка досягла пенсійного віку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 991 (дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 72 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 08 червня 2018 року, близько 12 год., знаходячись поряд власної земельної ділянки, що розташована в с. Заріччя, Володимир-Волинського району, Волинської області та межує з земельною ділянкою ОСОБА_9 , в ході конфлікту, що виник між ними на ґрунті неприязних відносин, підійшов до потерпілої, яка стояла напроти нього, та не передбачаючи при цьому суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинний був та міг їх передбачити, силоміць вирвав з її правої руки сапку, внаслідок чого їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді «закритого фрагментарного відривного перелому великого горбика правої плечової кістки», які згідно судово-медичної експертизи №74 від 26.06.2018 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 просить його скасувати виправдати його та закрити провадження у справі. Зазначає, що тілесних ушкоджень потерпілій не наносив і судом доказів, що внаслідок його дій потерпілій були спричинені тілесні ушкодження не здобуто, оскільки свідків про дану обставину немає. Звертає увагу на те, що на тілі потерпілої ніяких інших тілесних ушкоджень не виявлено, що суперечить її заяві Зазначає, що судом у вироку всупереч заключенню експерта зазначено, що потерпілій спричинено тілесні ушкодження «закритого фрагментарного відривного перелому великого горбика правої плечової кістки», хоча в заключенні експерта відсутнє слово закритого.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурор у кримінальному провадженні просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого. Вважає висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також кваліфікації його дій за ст.128 КК України обґрунтованими та такими, що відповідають діючому кримінальному процесуальному законодавству, а вирок суду обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, прокурора, яка апеляційну скаргу просила відхилити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_7 у спричиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду першої інстанції дав показання з приводу подій конфлікту з ОСОБА_9 , а саме, що дійсно 08 червня 2018 року між ним та потерпілою відбувся конфлікт з приводу обробітку його присадибної ділянки гербіцидами, під час якого потерпіла замахнулась на нього сапкою, яку він вирвав з її рук. Вважає, що тілесні ушкодження потерпіла могла отримати при інших обставинах.

З показань потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що під час конфлікту з обвинуваченим, останній силою вирвав з її рук мотичку, внаслідок чого їй було спричинено перелом правої плечової кістки. З приводу отриманих тілесних ушкоджень вона звернулась до лікаря та тривалий час перебувала на амбулаторному лікуванні.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_10 пояснив, що під час проведення ним досудового розслідування потерпіла вказувала обставини, при яких їй було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Останній визнавав, що дійсно висмикнув мотику з рук потерпілої, оскільки вона замахнулась нею на нього, та на його думку, хотіла вдарити його.

Дані показання є чіткими та послідовними, підтверджені іншими доказами по справі, зокрема витягом з ЄРДР № 0000431, яким підтверджується, внесення відомостей до ЄРДР про скоєний ОСОБА_7 злочин (а.с.1); рапортом чергової частини Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про надходження 11.06.2018 року повідомлення на службу «102»від лікаря ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_9 звернулась за медичною допомогою, діагноз: закритий відривний перелом великого горбика правової плечової кістки і зазначена травма отримана 08.06.2018 року, близько 13 год. внаслідок побиття ОСОБА_12 (а.с.6); висновком судово-медичної експертизи №74 від 26.06.2018 року згідно якої у ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження: фрагментальний відривний перелом великого горбика правої плечової кістки. Дане тілесне ушкодження могло утворитись внаслідок контакту з тупим твердим предметом, з обмеженою контактною поверхнею, не виключено в час та при обставинах, вказаних в постанові та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (пункт 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» ), за ознакою тривалості розладу здоров`я та не було небезпечним для життя в момент заподіяння (а.с. 15); випискою з медичної карти амбулаторного хворого, стверджується, що ОСОБА_9 з 11.06.2018 року по 12.10.2018 року перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу закритого фрагментарного відривного перелому великого горбика правої плечової кістки (а.с.20-26). Зазначені докази піддавати сумніву в суду апеляційної інстанції немає підстав і у зв`язку з їх аналізом у сукупності в суду також відсутні підстави вважати, що потерпіла або свідки даної події оговорюють обвинуваченого.

Судово-медичний експерт ОСОБА_13 в суді першої інстанції пояснив, що отримане потерпілою тілесне ушкодження у вигляді закритого фрагментарного відривного перелому великого горбика правої плечової кістки, могло утворитись тільки внаслідок смикання або виривання предмету з рук потерпілої. Заподіяння зазначених тілесних ушкоджень при падінні виключається.

Доводи обвинуваченого при апеляційному розгляді справи про те, що свідок ОСОБА_14 , якби були спричинені ним тілесні ушкодження потерпілій у вигляді синців, гематом, побачив би їх через проміжок однієї години після їх спричинення при спілкуванні, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки є власним тлумаченням обвинуваченим фізіологічних процесів і спростовуються ці тлумачення наведеними та оціненими доказами в сукупності.

З цих же підстав суд вважає необґрунтованим твердження сторони захисту щодо неможливості із-за больового синдрому вести потерпілою велосипед з місця події в руках.

Не могли утворитись такі тілесні ушкодження у потерпілої і при обставинах наведених стороною захисту щодо відібрання предмета у ОСОБА_9 коли остання замахнулась щоб нанести удар з верху до низу.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності вироку суду першої інстанції в частині цивільного позову відсутні. Крім того, вимогою обвинуваченого є постановлення судом виправдувального вироку щодо нього.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив, а отримати вона їх могла у іншому місці є безпідставними, оскільки сукупність досліджених доказів дала суду можливість поза розумним сумнівом прийти до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, так і спростовувати його версію про те, що він не вчиняв злочин щодо потерпілої.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_7 винним у скоєні злочину без призначення покарання, у зв`язку з тим, що останній досяг пенсійного віку, оскільки санкція статті 128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт, виправних робіт або обмеження волі, а відповідно до ст.ст. 56, 57, 61 КК України зазначені види покарань до осіб, що досягли пенсійного віку, не застосовуються.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування вироку, не встановлено. Таким чином, необхідно визнати, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, формулюючи обвинувачення ОСОБА_7 суд першої інстанції послався на те, що згідно його неправомірних дій потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді «закритого фрагментарного відривного перелому великого горбика правої плечової кістки», які згідно судово-медичної експертизи №74 від 26.06.2018 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, однак як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 74від 26.06.2018 року потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді «фрагментарного відривного перелому великого горбика правої плечової кістки» (а.с.15).

Разом з тим, на думку апеляційного суду, дані обставини є явними описками, які можна виправити в порядку ст.379 КПК України, а не порушеннями вимог кримінального процесуального закону, про що фактично вказується в апеляційній скарзі.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 грудня 2018 року щодо нього - без змін.
Запропонувати суду першої інстанції виправити допущену у вироку описку в порядку ст.379 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: