АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/13/19 Справа № 706/1566/18 Категорія: ст.ст.176, 181 КПК УкраїниГоловуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 присутнього в режимі відео

конференції в приміщенні Христинівського

районного суду Черкаської області

підозрюваного ОСОБА_8 присутнього в режимі

відеоконференції в приміщенні Христинівського

районного суду Черкаської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 12.10.2018 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Криничного Білогорського району АР Крим,

українця, громадянина України, з середньою освітою, який

перебуває у незареєстрованому шлюбі та проживає по

АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнаного таким, що не має судимості,

якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого із прокурором Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 відмовлено.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.12.2018 року включно в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. включно кожного дня.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні процесуальні обов`язки:

- заборонено залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. включно кожного дня, крім випадків, пов`язаних з його викликом до слідчого або до суду;

- прибувати до слідчого або до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні,

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Христинівського відділення поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 09.10.2018 р. близько 18 год. 18 хв., керуючи автомобілем «Пежо-605», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі м.Христинівка - селище Верхнячка Христинівського району зі сторони селища Верхнячки Христинівського району у напрямку м.Христинівки, в порушення вимог пунктів 2.3б), 2.9а), 13.1 та 13.3 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час виконання маневру обгону не дотримався безпечного інтервалу з автомобілем «Москвич-412» д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в попутному з ним напрямку, та під час його обгону допустив зіткнення з останнім.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди:

- пасажир автомобіля «Пежо-605», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 померла в приміщені Христинівської ЦРЛ.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Пежо-605», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , а саме вимог пунктів 2.3б), 2.9а), 13.1 та 13.3 ПДР, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_11 ..

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 09.10.2018 р. відомості про даний злочин внесені до ЄРДР за №0000463.

09.10.2018 р. о 21 год. 55 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

10.10.2018 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

12.10.2018 ухвалою слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.12.2018 року, включно в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. включно кожного дня.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні процесуальні обов`язки:

- заборонено залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. включно кожного дня, крім випадків, пов`язаних з його викликом до слідчого або до суду;

- прибувати до слідчого або до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 12.10.2018 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що суд, при прийнятті рішення, не взяв до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , те, що він за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, непрацюючий, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Зазначила, що підозрюваний та його захисник не надали підтверджуючих даних фактів, які слідчим суддею викладені в оскаржуваній ухвалі, зокрема, те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, знаходиться в цивільному шлюбі, працює.

Апелянт вважає, що слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст.94,178 КПК України, не оцінив обставини на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який просив ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 12.10.2018 року, відносно ОСОБА_8 залишити без змін, оскільки закінчився термін дії ухвали від 12.10.2018 року, а відносно підозрюваного ОСОБА_8 два рази обирався запобіжний захід, думки захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

В силу вимог ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Висновок слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та обрання домашнього арешту є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слід погодитись з висновком слідчого судді, що прокурор не довів, що належну процесуальну поведінку підозрюваного забезпечить лише тримання під вартою. Немає у провадженні переконливих даних про те, що домашній арешт підозрюваного не зможе запобігти ризикам, на які посилається прокурор.

Домашній арешт повинен забезпечити виконання підозрюваним всіх процесуальних рішень й дій у цьому провадженні. При порушенні умов домашнього арешту слідчий вправі клопотати про його зміну.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п.80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що і було реалізовано слідчим суддею при розгляді клопотання.

Також відповідно правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, обґрунтовуються лише припущеннями. Посилання прокурора в апеляційній скарзі на вказані обставини не є підставою застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Щодо обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, то дані обставини прокурором в суді першої та апеляційної інстанцій не доведені й доказами не підтверджені.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Оскільки прокурором не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

При цьому колегія суддів, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, вважає що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, в ході апеляційного розгляду встановлено, що ухвала слідчого судді від 12.10.2018 р. відносно ОСОБА_8 , втратила свою дію 08.12.2018 р., оскільки закінчився термін дії цієї ухвали, а відносно підозрюваного ОСОБА_8 уже два рази обирався запобіжний захід, а тому, в тому числі і з цих підстав, колегія суддів не вбачає можливості змінити або скасувати оскаржуване судове рішення.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, свого підтвердження в апеляційній інстанції не знайшли.

Керуючись ст.ст.176,177,178, 181, 183, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2018 року щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 07.12.2018 р., включно в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., включно кожного дня, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :