ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/1953/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/499/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року колегіясуддівсудовоїпалати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, в силу ст. 88, 89 КК України судимостей не має,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Вказаним вироком встановлено, що 18.12.2017 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_7 разом з малознайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходились у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої, в ході зловживання якими у ОСОБА_11 виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 , після чого останній наніс один удар кулаком правої руки в область лівого вуха ОСОБА_11 , внаслідок чого останній впав на спину. В цей час у ОСОБА_7 , на підставі раптово виниклих неприязнених відносин, виник умисел, спрямований на умисне протиправне спричинення смерті ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись в положенні стоячи наприсядки над ОСОБА_11 , почав ліктями рук наносити йому удари в область обличчя та тулубу в кількості не менше 15 ударів. Продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті ОСОБА_11 та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_7 побачив на підлозі поблизу себе шнурок від взуття, обв`язав його навколо шиї ОСОБА_11 та з зусиллям почав стягувати вільні кінці, здавлюючи шию ОСОБА_11 , від чого настала смерть останнього. Відповідно до висновку експерта №3376-Дм/17 від 18.01.2018 року, причиною смерті ОСОБА_11 стала механічна асфіксія, внаслідок удавлення петлею.
Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_8 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду змінити, призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, ніж передбачене ч.1 ст.115 КК України, відповідно до ст.69 КК України.
В обґрунтування своєї вимоги захисник вказують на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не враховано наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме активне сприяння у розкритті злочину, що могло вплинути на його висновки щодо можливості застосування до ОСОБА_7 положень ст. ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача; пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думкупрокурора, який заперечував проти її задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.
Дії ОСОБА_12 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника, колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував обставину, якупом`якшує покарання обвинуваченого, а саме активне сприяння у розкритті злочину.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 від органів досудового розслідування не переховувався, самого початку досудового розслідування та на протязі усього судового розгляду надавав показання, в яких повністю визнавав свою вину, тим самим активно сприяв розкриттю злочину. Про наявність такої обставини як активне сприяння розкриттю злочину зазначено і в обвинувальному акті.

Тому, колегія суддів вважає необхідним, відповідно до вимогст.66 КК України, визнати у якості обставини, щопом`якшує покарання обвинуваченому, активне сприяння розкриттю злочину.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного, щире каяттяі відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відсутні.

Апеляційні доводи захисника про зайву суворість призначеного покарання - у виді позбавлення волі строком на 7 років, за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть людини , та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом призначення його більш м`якого, на думку колегії суддів є безпідставними.
Захисником в її апеляційній скарзі не наведенояким чином наведені обставини та дані про особу обвинуваченого настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що призначене судом покарання в мінімальних межах санкції, передбаченої ч.1 ст.115 КК України, є явно несправедливим.

Отже, апеляційні вимоги захисника про пом`якшення призначеного покарання слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та не можуть вважатися достатніми підставами для пом`якшення покарання за вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Керуючись ст.ст.405,407,408 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 змінити і визнати обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, активне сприяння в розкритті злочину.

В решті вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді