Ухвала

Іменем України
14 січня 2019 р.

м. Київ провадження № 51-86 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу місцевого суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою на постановлену щодо нього ухвалу апеляційного суду, у якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, а справу направити до апеляційного суду для відкриття апеляційного провадження за його скаргою на ухвалу місцевого суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотиви Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 є оскарження ухвали місцевого суду, постановленої на стадії судового розгляду, яка згідно з положеннями ст. 392 КПК України не може бути оскаржена в апеляційному порядку, а заперечення проти якої може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 цього Кодексу.

Крім того, вимогами ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи з аналізу даної норми, суд вважає, що право обвинуваченого не є обмеженим чи порушеним, адже до спливу двомісячного строку суд зобов`язаний розглядати питання доцільності продовження тримання його під вартою.

Наведені обставини свідчать про те, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, діяв у відповідності із вимогами кримінального процесуального закону, а тому Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року. Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5