ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1107/19 Справа № 206/3940/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000606 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 24.12.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до 100 годин громадських робіт;
- 02.06.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 2 місяців 12 днів обмеження волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_9 задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «ТРАШ» суму 326,20 гривень на рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
Так, 26.05.2018, о 20 годині 38 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину № 32 ТОВ «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Буковинська, 9, звернув свою увагу на неналежну пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, а саме двох пляшок 4-х зіркового коньяку «Ужгород Закарпатський».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, ОСОБА_7 , 26.05.2018, о 20 годині 38 хвилин, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину № 32 ТОВ «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Буковинська, 9, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до полиць, на яких розміщена алкогольна продукція, з яких взяв дві пляшки 4-х зіркового коньяку «Ужгород Закарпатський» та сховав їх під одягнену на ньому куртку червоного кольору, з нанесеним на ній принтом в області грудей з числом «5».
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, вчиняючи корисливий злочин повторно, утримуючи своєю лівою рукою дві пляшки коньяку під курткою, одягнутою на ньому, пройшов до виходу з магазину через його вхідний турнікет, минаючи касову зону та не розраховуючись за викрадений ним товар, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1773/18 від 13.06.2018, ОСОБА_7 , спричинив ТОВ «ТРАШ» майнову шкоду на загальному суму 326,20 гривень.
Не погоджуючись з вказаним вироком, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, резолютивну частину вироку привести у відповідність до вимог ст. 76 КК України в редакції Закону від 06.12.2017 № 2227-VIII, який набрав чинності 11.01.2019.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону, застосовано п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, в редакції Закону України № 1492 від 07.09.2016 року, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Обвинувачений ОСОБА_7 , а також представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого та представника потерпілого, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, розмір та міра призначеного покарання в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряються.
Разом з тим, розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.
За змістом ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75-79 КК України у резолютивній частині вироку, окрім іншого, зазначаються обов`язки, покладені на засудженого.
Як убачається з вироку, суд першої інстанції поклав на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1 (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації), п. 2 (повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання) ч. 1, п. 2 (не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації) ч. 2 ст. 76 КК України, але, відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами від 06 грудня 2017 року № 2227-VIII, який набрав чинності 11 січня 2019 року, внесено зміни до ст. 76 КК України, і обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації встановлений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Судом першої інстанції не взято до уваги зазначені зміни до КК України та при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 на нього покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, в редакції Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року, що в свою чергу призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: