Справа № 357/1141/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006340 від 06.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.11.2011 року вироком Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 11.12.2012 року вироком Оболонським районним судом м.Києва за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільненого з Ізяславської ВК Хмельницької області в зв`язку відбування строку покарання;

- 15.03.2017 року вироком Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. Звільнений з зали суду на підставі ст. 72 КК України у зв`язку із фактичним відбуттям покарання;

-11.04.2017 року вироком Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. 13.09.2018 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області скасовано звільнення від відбування покарання із випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2017 року;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05.12.2017 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «Lakki», розташованого за адресою: вул.Нагірна, 3 в м. Біла Церква Київської області, умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, із полиці вітрини викрав акумуляторний шуруповерт марки «Grone» GD 10 Li (2602-081210) вартістю 2562 грн., належного ФОП ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2562 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у заволодінні чужим майном (крадіжкою), вчинене повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаюється, суду пояснив, що 05.12.2017 року він перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , таємно викрав акумуляторний шуруповерт вартістю 2562 грн. Після цього, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненному повторно, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Ознака повторності в діях ОСОБА_4 полягає в тому, що він маючи невідбуту міру покарання за попередній вироком повторно таємно від оточуючих вчинив викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2017 року, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 являється рецидив злочинів.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2017 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. 13.09.2018 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області скасовано звільнення від відбування покарання із випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд при призначенні остаточного покарання застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України, обираючи принцип часткового складання покарань.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково (у вигляді 1 року 2 місяців) приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області року від 11.04.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Речові докази:

- оптичний диск, на якому міститься відеозаписи з камер спостереження, які встановленні в приміщенні магазину «Lakki», розташованого за адресою: вул. Нагірна, 3 м. Біла Церква Київської області, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0006340 від 06.12.2017 року у прокурора зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0006340 від 06.12.2017 року у прокурора;

- акумуляторний шуруповерт марки «Grone» GD 10 Li (2602-081210), який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 12-4/156 від 26.01.2018 року в розмірі 286 грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1