Дата документу 06.05.2019 Справа № 311/4362/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 311/4362/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/799/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська УВП (№11),

захисника - адвокат ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Василівського районного суду Запорізької області

розглянула 6 травня 2019 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Запоріжжя, громадянина України, не має зареєстрованого та постійного місця проживання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

25.10.2018, приблизно о 19 годині 40 хвилин, знаходячись на відкритій земельній ділянці сільськогосподарського призначення, поблизу Північно-Рогачицького магістрального каналу в с. Балки Василівського району Запорізької області, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з поверхні землі біля балагану таємно викрав тимчасово залишений на вказаному місці потерпілим ОСОБА_9 , радіатор від автомобілю марки «Газель», вартістю 391 гривня 61 копійка, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 391 гривня 61 копійка.
25.10.2018, приблизно о 20-00 годині, знаходячись на відкритій земельній ділянці сільськогосподарського призначення, поблизу Північно-Рогачицького магістрального каналу в селі Балки Василівського району Запорізької області, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів та метою пересування, з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом, скориставшись тим, ш;о тимчасово залишений на вказаному місці потерпілим ОСОБА_10 автомобіль марки «Fiat Dukato», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 60 443 гривні 75 копійок, незачинений, привів двигун внутрішнього згоряння в дію та, керуючи вказаним автомобілем, поїхав з місця події до села Орлянське Василівського району Запорізької області та в зворотному напрямку, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_9 .

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2018 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, призначивши йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання законної сили вироку суду залишено без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з часу фактичного затримання - 26 жовтня 2018 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи №11/1-169 від 30 листопада 2018 року в розмірі 858 грн. 00 коп. та судової автотоварознавчої експертизи №11/1-170 від 30 листопада 2018 року в розмірі 858 грн. 00 коп., а всього 1 716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 00 коп.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначеного покарання через суворість та невідповідність принципам достатності покарання та виправлення обвинуваченого. Вказуючи про наявність обставин, які пом`якшують покарання, у виді визнання провини, щирого каяття, відсутності у потерпілого завданих збитків і претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, а також те, що обвинувачений попросив вибачення у потерпілого, та надаючи показання в суді, сприяв встановленню обставин скоєного злочину, вказує про наявність підстав для застосування положень ст. 69 КК України. Просить вирок змінити, призначити за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 70 КК України частково приєднати покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та остаточно до відбування обвинуваченому призначити 3 роки 7 місяців позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, вказавши про відсутність суспільно-небезпечних наслідків та шкоди, просив задовольнити апеляційні вимоги.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу захисника, вказавши про визнання провини.
Прокурор у судовому засіданні вказав про відповідність призначеного покарання обставинам справи та особі обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, проти яких не заперечували учасники судового провадження та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційної скарги захисника щодо пом`якшення призначеного йому покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим, які відповідно до положень ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, судимості за які не зняті та не погашені, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні злочини, що на думку суду засвідчує схильність обвинуваченого до вчинення злочинних діянь, про стійкість його злочинного умислу та небажання ставати на шлях виправлення. ОСОБА_7 ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, зареєстрованого місця реєстрації та проживання не має, не одружений, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.
При цьому, відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав розкаяння обвинуваченого у вчиненому, визнання ним вини, сприяння встановленню істини в ході судового розгляду, а обставину, що обтяжує покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі докази в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_7 покарання, яке до того ж за найтяжчий злочин за ч.2 ст. 187 КК України призначено у мінімальному розмірі, встановленому санкцією.

Наявність обставин щодо неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у сукупності із кількістю вчинених епізодів злочинної діяльності, що на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_7 , давали суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Додатково слід зазначити, що суд першої інстанції, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, обрав менш обтяжливий принцип складання покарання.

Посилання апелянта про наявність правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України, про що вказує в апеляційній скарзі захисник, поряд із встановленою обтяжуючою обставиною покарання, факт наявності якої не оспорюється стороною захисту, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, судова колегія знаходить таким, що не заслуговує на увагу.

Обставин, на які посилається захисник, як на підстави для зменшення розміру покарання у вигляді відсутності у потерпілого завданих збитків і претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, наявності пом`якшуючих покарання обставин, то вони вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення мінімального покарання в мінімальній межі, визначеної санкцією тяжчого інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення із застосуванням положень ст. 70 КК України, обравши менш обтяжливий принцип складання покарання.

Стосовно обставин, що обвинувачений попросив вибачення у потерпілого, про що зазначено в апеляційній скарзі захисника, то на переконання колегії суддів, наведене обставина не є достатньо переконливим доводом для висновку про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину за ч.2 ст. 289 КК України та можливість для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої наведеною нормою.

Враховуючи вище зазначене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 є таким, що відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного покарання з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначене покарання є правомірним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4