Єдиний унікальний номер 448/930/15-к
Провадження № 1-в/448/46/18
У Х В А Л А
Іменем України

06.12.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного і додаткового покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (основного і додаткового).

В обгрунутування заявленого клопотання засуджений ОСОБА_5 покликався на те, що він засуджений вироком Мостиського районного суду Львівської області від 19.11.2015 року, з урахуванням ухвали Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2017 року,- до основного покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20 відсотків заробітної плати в дохід держави та до додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Вказує, що 14.10.2017р. був прийнятий на посаду менеджера у ФОП « ОСОБА_6 », де працює по даний час, обов`язки виконує сумлінно, дисциплінарних стягнень не мав; за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони; за час відбування покарання у виді виправних робіт не притягався до адміністративної відповідальності.

Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці він (засуджений) довів своє виправлення та має право на умовно-дострокове звільнення як від основного, так і від додаткового покарання.

Просить звільнити його від невідбутої частини покарання, призначеного ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2017р. у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20 відсотків від заробітної плати в дохід держави, припинивши відрахування із заробітної плати, а також звільнти його умовно-достроково повністю від відбуваня додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, призначеного вироком Мостиського районного суду Львівської області від 19.11.2015р.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене ним клопотання. Просить звільнити його умовно-достроково від відбування основного і додаткового покарання.

Представник органу пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання, заявленого засудженим ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення учасників провадження, думку прокурора котрий не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, дослідивши матеріали заявленого клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1-3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військосолужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повінстю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покрання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінено більш мяким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст.81 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 засуджений вироком Мостиського районного суду Львівської області 19.11.2015 року за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2017 року замінено ОСОБА_5 невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 19.11.2015р. за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі, більш мяким у виді виправних робіт строком 2 роки з відрахуванням 20 відсотків від заробітної плати в дохід держави.

14.10.2017р. ОСОБА_5 працевлаштований на посаду менеджера у ФОП « ОСОБА_6 », де працює по даний час.

Відрахування із заробітної плати ОСОБА_5 розпочато з 01.11.2017р.

Таким чином, на момент звернення до суду з даним клопотанням, 02.11.2018 року, засуджений ОСОБА_5 відбув половину призначеного судом основного покарання у виді виправних робіт.

За місцем праці ОСОБА_5 зарекомендував себе як сумлінний працівник, за місцем проживання такий характеризується позитивно.

Станом на час розгляду судом вказаного клопотання не відбутий строк призначеного засудженому ОСОБА_5 основного покарання у виді виправних робіт становить 10 місяців 24 днів.

З огляду на наведене, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення необережного тяжкого злочину, такий фактично відбув половину строку основного покарання у виді виправних робіт та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, суд вбачає підстави для задоволення клопотання засудженого в частині звільнення його умовно-достроково від відбування основного покарання у виді виправних робіт на невідбутий строк 10 місяців 24 днів.

Щодо клопотання засудженого ОСОБА_5 в частині його звільнення умовно-достроково від відбування додаткового покарання суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" згідно з ч.1 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку) є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Позбавлення прав керування транспортними засобами у вказаний вичерпний перелік не входить.
Згідно роз`яснень, що містяться у п.10 вкаазної постанови коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд за подання уповноважених органів може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання піля фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.

Крім того, в розумінні статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування ним покарання є правом, а не обов`язком суду й застосовується на розсуд суду.

Також суд враховує тяжкість вчиненого засудженим злочину та тяжкі наслідки, що настали в результаті порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному звязку із виникненням події ДТП.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що доводи клопотання не можуть слугувати підставами для дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та суд не вбачає передбачених Законом підстав для задоволення клопотання в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного і додаткового покарання задовольнити частково.

ОСОБА_5 , засудженого вироком Мостиського районного суду Львівської області від 19.11.2015 року, з урахуванням ухвали Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2017 року, звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання у виді виправних робіт на не відбутий строк 10 місяців 24 днів.

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 в частині звільнення умовно-достроково від відбування додаткового покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1