Провадження 1 КП/638/264/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0004393 від 08.09.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

13.06.2003 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за

ч. 2 та ч. З ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6

місяців позбавлення волі;

13.03.2006 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за

ч. 3ст. 185, ст.ст. 71, 107 КК України до 3 років 1 місяцю

позбавлення волі;

- 23.05.2007 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за

ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років

1 місяцю позбавлення волі;

- 28.01.2011 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за

ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 11.07.2014 року за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за

ч. 3 ст. 185 КК України до 4 роки позбавлення волі, на

підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття

покарання з випробувальним строком на 3 роки;

- 04.02.2015 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за

ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі. Вирок

Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.07.2014 року

підлягає самостійному виконанню;

- 03.03.2015 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за

ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців

позбавлення волі. Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова 11.07.2014 року підлягає самостійному виконанню,

у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України,

Установив:

10.08.2016 року, точну годину під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , прийшов до прийомного пункту вторинної сировини, розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 55, де почув розмову, про необхідність в тимчасовій оренді житла, виниклу між раніше незнайомими йому особами, серед яких був ОСОБА_9 . Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_8 , вирішив скористатися отриманою інформацією та шляхом обману незаконно заволодіти чужим майном, а саме грошовими коштами. Маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом обману, ОСОБА_8 звернувся до раніше невідомого йому ОСОБА_9 , якому запропонував орендувати в нього кімнату у комунальній квартирі, розташовану по АДРЕСА_2 , яку він нібито бажає здати в оренду строком на 6 місяців за ціною 1000 грн. за 1 місяць. В свою чергу ОСОБА_9 повідомив свого знайомого ОСОБА_10 , який шукав кімнату в оренду для своїх потреб, про пропозицію ОСОБА_8 , яка ОСОБА_10 зацікавила та задовольнила в повному обсязі, у зв`язку з чим він домовився з ОСОБА_8 про подальшу зустріч.

12.08.2016 року близько 17:00 год ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та повторно, знов прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівшись з ОСОБА_10 передав останньому зв`язку ключем, нібито від кімнаті, яку збирається здати ОСОБА_10 в оренду та запросив у останнього гроші в сумі 1000,00 грн, в якості задатку, пообіцявши йому відразу показати житло та в подальшому при вселенні укласти угоду про оренду.

ОСОБА_10 погодився на умови ОСОБА_8 та на шляху до вул. О.Яроша м. Харкова, де нібито розташована кімната, ОСОБА_10 зняв у банкоматі «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Тобольська, 42 грошові кошти у сумі 1000, 00 грн, які передав ОСОБА_8 , в якості задатку за кімнату, яку збирається орендувати у останнього.

Розуміючи, що кімнати не існує, тому показати ОСОБА_10 кімнату не має можливості, ОСОБА_8 під вигаданим приводом, що в кімнаті безлад і в нього нема часу, запропонував останньому показати кімнату після її прибирання, на що ОСОБА_10 погодившись, домовляється зустрітися з ОСОБА_11 пізніше.

28.08.2016 року близько 21:00 год, знаходячись поблизу будинку №73 по вул. 23 Серпня м. Харкова, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , діючи умисно та повторно з корисливим умислом, побачивши, що останній зайнятий ремонтом автомобілю, підійшов до нього та повідомив про те, що кімната прибрана і ОСОБА_10 може вселитися до орендованої кімнати, але перед цим він повинен йому заплатити грошові кошти за перші два та останній місяці проживання. Погодившись, ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 3000,00 грн, після чого останній під вигаданим приводом, відлучитися на декілька хвилин, з місця скоєння злочину зник, звернувши грошові кошти ОСОБА_10 на свою користь, чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 4000,00 грн.

26.09.2016 року, близько 18:00 год, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Білла», розташованому за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 33-А, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна , підійшов до торгівельних рядів супермаркету «Білла», звідки, шляхом вільного доступу, взяв два пакунки кави «Якобз Монарх економ» розчинної, вагою 280 грамів кожна. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав під куртку, одягнену на ньому, два пакунки кави «Якобз Монарх економ» розчинної, вагою 280 грамів

кожна, загальна вартість яких, відповідно до даних висновку судово-товарознавчої експертизи № 5253 від 19.10.2016 року складає 366 ,00 грн. Викравши зазначене майно, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив

підприємству з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» матеріальні збитки на зазначену суму.

Крім того, 27.09.2016 року, близько 18:00 год, ОСОБА_8 , знаходячись у супермаркеті «Білла», розташованому за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 33-А, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до торгівельних рядів супермаркету «Білла», звідки

шляхом вільного доступу, взяв товар, який належить підприємству з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна», а саме: два пакунки кави «Якобз Монарх економ» розчинної, вагою 280 грамів кожний, два дезодоранти чоловічих «Old Sрісе», 50 мл кожний, п`ять дезодорантів чоловічих «СіІІette», 75 мл кожний. Після чого реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у торгівельних рядах супермаркету «Білла», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав під куртку, в яку він був одягнений

вищевказаний товар, а саме: два пакунки кави «Якобз Монарх економ» розчинної, вагою 280 грамів кожна, загальна вартість яких, відповідно до даних висновку судово-товарознавчої експертизи № 5252 від 24.10.2016 року складає 458,00 грн. , два дезодоранти чоловічих «Оld Sрісе», 50 мл кожний, загальна вартість яких, відповідно до даних висновку судово-

товарознавчої експертизи № 5252 від 24.10.2016 року складає 105,98 грн. , п`ять дезодорантів чоловічих «Gillettе», 75 мл кожний, загальна вартість яких, відповідно до даних висновку судово-товарознавчої експертизи № 5252 від 24.10.2016 року складає 414,95 грн. Однак ОСОБА_8 не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками охорони вказаного супермаркету.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні ним інкримінуємих кримінальних правопорушень визнав , пояснив, що скоїв їх при вищевказаних обставинах, фактичні обставини не оспорював.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи правильність розуміння обвинуваченим змісту обставин події вчинених правопорушень , той факт, що така позиція не викликає сумнівів у її добровільності, суд вирішив у кримінальному провадженні обмежитися допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу, не досліджуючи докази відносно обставин, які ніким не опорюються. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_12 на суму 4 000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії :

по епізоду заволодіння майном ОСОБА_10 - за ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману , вчинене повторно,

по епізоду таємного викрадення майна в торгівельному залі супермаркету «Білла»- за ч. 2 ст. 185 КК України , тобто таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена повторно,
по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення майна в торгівельному залі супермаркету «Білла»- за ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає є щире каяття, визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості ; дані про особу обвинуваченого, яка раніше неодноразово був засуджений, інкримінуємі йому кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.07.2014 року , за медичною допомогою в комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний психоневрологічний диспансер» за останні п`ять років не звертався , на диспансерному обліку в комунальному закладі охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; за місцем свого мешкання характеризується посередньо, не працює. Також суду приймає до уваги той факт, що тяжких наслідків вчиненим правопорушенням не спричинено.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, тому вважає доцільним призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей , які передбачають відповідальність за вчинене.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув"язнення- тримання під вартою з 28.09.2016 року.

Потерпілим ОСОБА_10 в порядку ст. 128 КПК України заявлений до ОСОБА_8 цивільний позов, в якому він просить стягнути з винної особи матеріальну шкоду, спричинену злочином в сумі 4 000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що шляхом обману ОСОБА_8 заволодів його грошовими коштами в сумі 4 000 ,00 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61 КПК України, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

Цивільні позови по кримінальному провадженню розглядаються відповідно до вимог цивільного судочинства України.

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З урахуванням того, що сума матеріальної шкоди, визначена в цивільному позові, підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами , визнана обвинуваченим , суд вважає необхідним цивільний позов задовольнити.

Речовий доказ- По провадженню є речовий доказ- диск ДВД-Р 16х4,7 Gb/120 мін помаранчевого кольору з написом "Кража-видео "Билла" за фактом крадіжки товару з торгівельних рядів 26.09.2016 року та 27.09.2016 року , який долучений до матеріалів провадження.

По кримінальному провадженню є судові витрати на залучення експертів у зв"язку з проведенням експертизи на суму 263,88 грн, що підлягають стягнення з засудженої особи на корить держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 100 КПК України .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15-ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України- у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст.15- ч. 2 ст. 185 КК України- у вигляді 3 ( трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

В силу ст.. 70 КК України визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим- у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.07.2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (восьми ) місяців 4 (чотирьох) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 28 вересня 2016 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування в установі попереднього ув`язнення з 28 вересня 2016 року по день постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (з урахуванням змін, що набрали чинності згідно із Законом України від 26.11.2015 року №838-VIIІ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання"). Вважати ОСОБА_8 таким, що відбув призначене за даним вироком покарання .
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати , звільнівши засуджену особу з під варти із залу суду негайно.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_8 , 1983 року народження, на користь ОСОБА_10 4 000,00 грн. в якості компенсації матеріальної шкоди.

Речовий доказ по провадженню диск ДВД-Р 16х4,7 Gb/120 мін помаранчевого кольору з написом "Кража-видео "Билла" за фактом крадіжки товару з торгівельних рядів 26.09.2016 року та 27.09.2016 року , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 на рахунок бюджету України судові витрати в розмірі 263,88 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя - ОСОБА_1