Справа № 520/4449/19
Провадження № 1-кс/520/2827/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000169 від 03.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 03.03.2019 року близько 01:45 години водій ОСОБА_5 1993 р.н. керуючи автомобілем «Nissan Аlmera» р/н НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Семенова с. Фонтанка, Лиманського району Одеської області збоку вулиці Гагаріна в напрямку вул. Соборна ( що є автодорогою «Одеса-Южне» на 18 км. + 200 м.) не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини де здійснив наїзд на стовбур дерева.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 1993 р.н. помер на місці природи, а пасажир ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 доставлений до ООКЛ з діагнозом полі травма.

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 03.03.2019 року розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Під час огляду місця ДТП транспортний засіб - автомобіль «Nissan almera» р/н НОМЕР_1 вилучений та направлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів № 1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 89-А, у зв`язку із необхідністю проведення судових автотехнічних експертиз.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що зазначений транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власників можливості відчужувати вказане майно, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його дослідження за місцем зберігання. Якщо транспортний засіб буде перебувати у володінні осіб, які зацікавлені в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до них буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, їх втрата може слугувати втратою доказової бази у провадженні.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Особа, у володінні якої, на підставі довіреності, перебуває автомобіль, загинула на місці дорожньо-транспортної події.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

Так, слідчим суддею встановлено, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб міг зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Викладене підтверджується постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.03.2019 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та згідно якої автомобіль «Nissan Аlmera», р/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000169 від 03.03.2019 року.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речового доказу, а завданням арешту майна є запобігання можливості його зміни, приховання, оскільки не накладення арешту призведе до втрати доказів та слідової інформації в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також для забезпечення, в подальшому, проведення експертних досліджень та необхідних слідчих дій з вказаними транспортними засобами, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000169 від 03.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Nissan Аlmera», р/н НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 , із подальшим утриманням транспортного засобу в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1