Справа № 646/8171/18
№ провадження 1-в/646/1/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.01.19року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника районного відділу з питань пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання зазначивши, що він був засуджений вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 21.09.2017 р. за ч. 2 ст. 191 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього обов`язки. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 р. ОСОБА_5 від призначеного основного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 р. звільнено. При цьому посилаючись на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» де зазначено, що звільнення від відбування додаткового покарання можливо тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання. Також зазначив, що на виконання вироку суду виконував усі покладені на нього обовязки у звязку з призначенням додаткового виду покарання. Згідно усіх наявних характеристик характеризується позитивно, повністю сплатив судові витрати, не обіймав посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій, що свідчить про те, що він зробив позитивні висновки та став на шлях виправлення.
З урахуванням наведеного просить суд звільнити його умовно-достроково від відбуття додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення його від додаткового покарання просив задовольнити, посилаючись на підстави викладені у ньому.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність правових підстав передбачених ч. 2 ст. 81 КК України.
Представник районного відділу з питань пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні у вирішенні зазначеного питання поклалася на розсуд суду, проте претензій до засудженого щодо виконання обов`язків по призначеному вироком суду додатковому покаранню не має, а також висловила позицію, що засуджений своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення та загалом заперечень проти звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від додаткового покарання у неї не має.
Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання. Так, в пункті 7 вказаної постанови зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у подані органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою.
Так, засуджений ОСОБА_5 має право самостійно ініціювати перед судом питання які виникають під час та після виконання вироку, до яких також відноситься питання щодо умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання.

Розглядом справи встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 р. за ч. 2 ст. 191 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття основного покарання з випробуванням на 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 24.10.2017р.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 р. ОСОБА_5 від призначеного основного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 р. звільнено. Ухвала набрала законної сили.
Як вбачається з тексту вироку ОСОБА_5 , у тому числі був засуджений за ч. 2 ст. 191 КК України до додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки.
Даний злочин згідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та в силу положень Закону України від 14.10.2014р. № 1698-VII, що набрав чинності 25.01.2015 р. та ст. ст. 4,5 КК України не відносився до корупційних злочинів, а також цей злочин не є необережним тяжким злочином.
Окрім того, засудженим ОСОБА_5 фактично відбуто половину строку додаткового покарання.
За час відбування покарання, як основного так і додаткового, ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.
Разом з цим, з копії наказу № 11-к від 21.12.2016 р. вбачається, що ОСОБА_5 прийнятий з 21.12.2016 р. на постійну роботу на посаду юриста в ФОП « ОСОБА_6 » де і продовжує працювати по цей час.
Згідно характеристик з місця роботи від 30.11.2017р., 05.02.2018р., 05.03.2018р., 04.06.2018р., 06.08.2018р., 06.11.2018р., 21.12.2018 р., тобто за весь час з початку відбування додаткового покарання і на момент вирішення вказаного питання, засуджений ОСОБА_5 характеризується виключно як людина з високими моральними якостями, в колективі користується заслуженим авторитетом, відповідальне ставиться до праці, доброзичливий та комунікабельний, за весь час роботи не має дисциплінарних стягнень та не обіймав посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій.
Щодо інших характеристик які містяться в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 то слід зазначити наступне.
З психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він загалом характеризується добре.
Із характеристик з місця проживання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, с сусідами не конфліктує, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя відносин не підтримує, у тому числі до Основянського відділу поліції зі скаргами чи заявами ніхто не звертався.
Такий стан речей свідчить про належну та сумлінну поведінку засудженого.
Крім того, у судовому засіданні з`ясовано, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 офіційно створив сім`ю та у нього народилася дитина, родина проживає разом у орендованому помешканні.
У тому числі, засудженим ОСОБА_5 повністю сплачено витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 4948, 00 грн.
Таким чином, оцінивши зазначені обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення, а відтак відповідно до ст. 81 КК України підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування невідбутої частини додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 81 КК України, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовільнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від відбуття додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 р.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 04.01.2019 року о 12 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1