Справа № 125/1204/18
Провадження №11-кп/801/213/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
На підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання,

в с т а н о в и в :

14 листопада 2015 року близько 13 години 45 хвилин на автомобільні дорозі сполученням с. Пляцина м. Бар Барського району Вінницької області, водій автомобіля марки «ВАЗ 21053» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 , рухаючись зі сторони м. Бар в напрямку с. Пляцина на перехресті з другорядною дорогою, яка має напрямок до РЕСу, при виконані маневру повороту ліворуч з головної дороги на другорядну не впевнився в безпечності, не надав переваги в русі та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Opel Kadett» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо в межах своєї смуги руху, після чого автомобіль «ВАЗ 21053» державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись некеровано зіткнувся з автобусом «ПАЗ 32053-07» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по другорядні дорозі та виконував маневр повороту ліворуч з другорядної дороги на головну в напрямку від РЕСу до с. Пляцина з дотриманням вимог правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «ВАЗ 21053» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження і в подальшому була госпіталізована до КУ «Барська ЦРЛ».
Згідно висновку експерта № 250 від 23 грудня 2015 року у ОСОБА_7 мало місце закритий перелом правої лобкової кістки, поверхневі різані численні рани лиця. Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в умовах дорожньо-транспортної події 14.11.2015 року.
Пошкодження у вигляді закритого перелому правої лобкової кістки, не являлись небезпечним для життя в момент заподіяння, не супроводжувалася небезпечним для життя явищами та за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня) належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п.2.2.1 «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995р).
Поверхневі різанні численні рани лиця за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта №95 від 27.03.2018 року у дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору, технічна можливість попередження даної дорожньо-транспортної пригоди, у водія автомобіля марки «ВАЗ 21053» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 , полягала у виконанні останнім вимог п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України.
У дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки «ВАЗ 21053» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 , вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, які знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, мотивуючи свої вимоги тим, що при ухвалені оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції дійшовши до правильного висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про Амністію у 2016 році», як особу, яка на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, в порушення вимог ст.61 КК України призначив йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі, яке до осіб, що досягли пенсійного віку не застосовується ( ОСОБА_8 є пенсіонером ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироці правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, докази щодо обставин, які ніким не оспорювались судом не досліджувались згідно положень ч.3 ст.349 КПК, скаржником вони не заперечуються, перевірці апеляційним судом не підлягають.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 є пенсіонером, ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на час ухвалення оскаржуваного вироку виповнилося 74 роки, а тому до нього не може бути застосовано покарання у вигляді обмеження волі.
Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням особи ОСОБА_8 , який є особою що досягла пенсійного віку, свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, щиро покаявся сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, колегія суддів вважає, що більш м`яким покаранням для ОСОБА_8 ніж обмеження волі, є штраф, який передбачений санкцією ч.1 ст.286 КК України та який слід призначити останньому.
Таким чином, враховуючи вище наведені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_8 слід змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409,413, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 250 (дві п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.
В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом