Справа № 301/873/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/4806/306/19 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 15.08.2018.

Цим вироком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, судимий вироком Іршавського районного суду від 12.06.2017 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки, засуджений за ч. 2 ст.185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.06.2017 і остаточно до відбуття призначено ОСОБА_6 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.
Ухвалено: запобіжним заходом залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили, зарахувати у строк відбуття покарання час перебування під вартою з 19.04.2018, речовий доказ - велосипед марки «Вікторія» №144565-01 повернути власнику ОСОБА_9 .

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 04.04.2018 приблизно о 12:30 біля магазину «Вацак» по вул. Шевченка, 62 у м. Іршава, умисно, повторно, таємно викрав велосипед марки «Вікторія» вартістю 2000 грн., належний ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує, що прокурори, який затвердив повідомлення про підозру, обвинувальний акт і які підтримували обвинувачення в суді першої інстанції, не мали на це повноважень, оскільки постанова про призначення групи прокурорів, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, не підписана відповідальною особою, що огляд місця події і велосипеда проводився без його участі, велосипед у судовому засіданні не оглядався, належність велосипеда, який є речовим доказом, не встановлена. Стверджує, що був у нетверезому стані і міг випадково взяти чужий велосипед замість свого зі стоянки, однак, чи насправді він його взяв, під час судового розгляду його не переконано. Вважає, що фактичні обставини кримінального провадження не встановлені, його вину в учиненні крадіжки не доведено. Наголошує, що на стадії досудового розслідування його змушували писати заяви про відмову від захисника, позбавили можливості спілкування з призначеним захисником, не надали ні йому ні призначеному захиснику можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Просить дослідити постанову про призначення групи прокурорів (арк. 6 кримінального провадження), протокол огляду місця події (а.п. 6), протокол огляду предмета (а.п. 16), журнали судових засідань (а.п. 42-46, 48-52), вирок скасувати і постановити новий вирок, яким кримінальне провадження закрити.
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що доводи ОСОБА_10 є надуманими, спрямованими на уникнення кримінальної відповідальності та справедливого покарання. Вказує, що повноваження прокурорів підтверджуються змістом витягу з ЄРДР, який долучений до матеріалів кримінального провадження, підписаний та сформований відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012; повідомлення про підозру та обвинувальний акт відповідають вимогам ч.1 ст.277 та ч.1 ст. 291 КПК України; огляд місця події 04.04.2018 проведено відповідно до вимог ст.237 КПК України і не вимагає обов`язкової участі підозрюваного. Факт викрадення велосипеду, належного ОСОБА_9 , який описано у протоколі огляду місця події з долученням фотознімків, підтверджено також записом із камери відеоспостереження автостоянки, що поряд з місцем події. Стверджує, що ОСОБА_6 був обізнаний про фактичні обставини справи, визнав свою вину в присутності захисника, який належно виконував свої процесуальні обов`язки і мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи і спілкування з ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_9 подала до суду письмову заяву, в якій вказала про відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, оскільки шкода їй відшкодована.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку і апеляційної скарги, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримання апеляційних вимог, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, заперечення проти них прокурора, який вважає вирок законним, обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, дослідив частково технічний запис і журнал засідання суду першої інстанції, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і знаходить, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень частин 2 і 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У журналі судового засідання за 14.08.2018 і за 15.08.2018 є записи про роз`яснення учасникам судового провадження правил ч.3 ст. 349 КПК України, однак носій інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, такої інформації не містить. Натомість ним зафіксовано запис, який підтверджує доводи обвинуваченого і захисника ОСОБА_7 про те, що захисник адвокат ОСОБА_11 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, був обмежений у часі на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та, разом з обвинуваченим - у праві мати побачення без обмеження кількості і тривалості, в умовах, що забезпечують конфіденційність спілкування.

Такі порушення кримінального процесуального закону могли вплинути на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і тому, відповідно до вимог ст. ст. 411, 412 КПК України, є підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції.

Окрім цього, апеляційним судом встановлені істотні розбіжності інформації, зафіксованої на технічному носії та в журналі судового засідання.

Згідно з п. 7 ч.2 ст. 412 і п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження ці порушення закону слід усунути, забезпечити додержання процесуальних прав обвинуваченого в повному обсязі, перевірити доводи сторони захисту, викладені в апеляційних скаргах і ухвалити судове рішення, яке відповідало б вимогам ч.1 ст. 370 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що велосипед потерпілій повернуто, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, обвинувачується у кримінальному правопорушенні середньої тяжкості, утримується під вартою з 19.04.2018, а доказів, які спростовували б його показання у свій захист, суд до цього часу не досліджував.

Підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою апеляційний суд не знаходить і вважає, що його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків може забезпечити і менш жорсткий запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу і клопотання захисника задовольнити частково.
Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 15.08.2018 щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в Іршавському районному суді.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати до суду, прокурора за кожною вимогою, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду, повідомити прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Повідомити ОСОБА_6 про покладені на нього обов`язки під розпис.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання цих обов`язків щодо нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ОСОБА_6 особистого зобов`язання покласти на прокурора процесуального керівника у цьому кримінальному провадженні.

Обвинуваченого ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Копію цієї ухвали передати для виконання прокурору, начальнику ДУ «Закарпатська УВП (№9).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: