Справа № 710/19/19
Провадження № 1-кс/710/5/19
УХВАЛА

10.01.2019 м. Шпола

Слідчий суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль ГАЗ 330202-414 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, який належить ОСОБА_4 , залишити вказаний автомобіль на майданчику тимчасового тримання до встановлення технічного стану автомобіля.

Клопотання мотивоване тим, що 05.01.2019 до Шполянського ВП надійшло повідомлення від начальника превенції Шполянського ВП про те, що невідомі розбирають завод запчастин. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що 05.01.2019 в м. Шпола вул. Соборна, 138 Черкаської області невстановлена особа, перебуваючи на території "Шполянський завод запасних частин" самовільно, всупереч установленому законом порядку демонтувала цегляне приміщення. За даним фактом 05.01.2019 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. 05.01.2019 автомобіль ГАЗ 330202-414 реєстраційний номер НОМЕР_1 було вилучено з місця події біля приміщення в м. Шпола вул. Соборна, 138 Черкаської області до майданчику тимчасового тримання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Постановою слідчого від 05.01.2019 автомобіль ГАЗ 330202-414 реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, таким чином, зазначений автомобіль має статус тимчасово вилученого майна. Даний автомобіль має на собі сліди правопорушення, тому є необхідність в збереженні слідів правопорушення. В подальшому є необхідність встановлення осіб причетних до самовільного, в супереч установленому законом порядку демонтуванні цегляного приміщення, яке демонтувалось за допомогою ГАЗ 330202-414 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Враховуючи вищевикладене, з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення та забезпечення ефективного розслідування кримінального провадження, притягнення винних у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є потреба в накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Власник транспортного засобу в судовому засіданні пояснив про обставини набуття права власності на даний транспортний засіб, вказав що здійснює підприємницьку діяльність по будівництву та демонтажу приміщень і має на це відповідні документи. Заперечував проти арешту майна, вказуючи що слідчим не обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку слідчого, власника транспортного засобу, слідчий суддя вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 05.01.2019 в ході огляду місця події було вилучено серед іншого автомобіль ГАЗ- 330202-414 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 , яке належить на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Шполянське ВРЕР при УДАІ МВС України в Черкаській області 01.10.2009.

В обґрунтування клопотання слідчим надано копію витягу з ЄРДР за №0000006, відповідно до якого 05.01.2019 розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Постановою слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 05.01.2019 автомобіль ГАЗ- 330202-414 реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Надаючи оцінку доводам клопотання необхідно зауважити, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як передбачено ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями статті 100 КПК, відповідно до якої речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю (ч.1 ст.100 КПК).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Спірне майно було вилучене 05.01.2019, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 08.01.2019, тобто клопотання було подане без порушенням строку передбаченого КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий обґрунтовує необхідність арешту автомобіля тим, що в подальшому є необхідність встановлення причетних до самовільного, в супереч установленому законом порядку демонтуванні цегляного приміщення, яке демонтовувалося за допомогою автомобіль ГАЗ 330202-414, реєстраційний номер НОМЕР_3 . В той же час просить накласти арешт до встановлення технічного стану автомобіля.

В даному випадку, слідчим не обґрунтовано, яким чином арешт транспортного засобу вплине на можливість встановлення осіб причетних до самовільного, в супереч установленому законом порядку демонтуванні цегляного приміщення, і чому арешт потрібний лише до встановлення технічного стану транспортного засобу. Також слідчим не зазначено, що арешт майна потрібний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього слідчий зобов`язаний обґрунтувати наявність ризиків: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Наявність зазначених ризиків необґрунтована взагалі.

Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

За таких обставин, клопотання не підлягає до задоволення, а тимчасово вилучене майно підлягає поверненню його власнику.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Повернути автомобіль ГАЗ 330202-414, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власнику ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 08 год. 30 хв. 14.01.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_1