Справа № 444/33/19
Провадження № 1-кп/444/101/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000001, внесеного 01.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , не одружений, не працює, не інвалід, не хворіє, не являється депутатом чи адвокатом, українець, громадянин України

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9

законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 01 січня 2019 року близько 05 години 15 хвилин, знаходячись на другому поверсі кафе- бару «Фортуна» по вул. Шевченка За в м. Дубляни, Жовківського району Львівської області, маючи єдиний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме крадіжки грошових коштів, які знаходилися в куртках потерпілих, що розташовувалися неподалік одна від одної, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, підійшов до одного із святкових столів, де шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав із гаманця належного ОСОБА_5 , який знаходився в кишені куртки, то висіла на кріслі, грошові кошти в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до куртки ОСОБА_6 , яка висіла на кріслі, звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень та 40 (сорок) польських злотих, які в еквіваленті становить 294 (двісті дев`яносто чотири) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 394 (триста дев`яносто чотири) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до куртки ОСОБА_7 , яка висіла на кріслі, звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 350 (триста п`ятдесят) гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до куртки ОСОБА_8 , яка висіла на кріслі, звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 1100 (одна тисяча сто) гривень, чим спричинив І потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до куртки ОСОБА_9 , яка висіла на кріслі, звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму. Після вчинення крадіжки ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , таємно викрав чуже майна (крадіжца), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
04 січня 2019 року між потерпілими їх законними представниками та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість за ч. 1 ст. 185 КК України, узгоджують вид і розмір покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений та потерпілі розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілими, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Потерпілі та їх законні представники в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення між ними та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. Вказаний злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого.

Питання речових доказі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду, укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_3 про примирення у кримінальному провадженні № 0000001, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 01.01.2019 року.

ОСОБА_3 , визнати винним і засудити:

- за ч. 1 cт. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн..

Речові докази, а саме відеозаписи з камер відеоспостереження ресторану "Фортуна", що знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000001 - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000001.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілими виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Львівським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1