справа №619/3122/18
провадження №1-кс/619/140/19
Ухвала
іменем України

18 січня 2018 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001244 від 03.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:
17 січня 2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 16.01.2019 під час огляду місця події території відкритої ділянки місцевості, поблизу двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: металеві труби загальною вагою 20 кг.; металеві кутки загальною вагою 20 кг.; мідний провод двожильного січення (2,5 мм., довжиною 50 м.).

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001244 від 03.08.2018, за фактом крадіжки майна, що належить ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.08.2018 до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те,що в період часу з кінця лютого по 03.08.2018 невстановлена особа з гаражу НОМЕР_1 ГК «Енергетик», що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, таємно викрала:

- металеві труби загальною вагою 20 кг.;

- металеві кутки загальною вагою 20 кг.;

- мідний провод двожильного січення (2,5 мм., довжиною 50 м., що на момент скоєння правопорушень знаходився в придатному для використання стані,

- радіатор охолодження з автомобіля «Москвич-412, комбі», що на момент скоєння правопорушення знаходився в придатному для використання стані, що належить ОСОБА_5 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду.

Так, у ході огляду місця події, що був проведений 16.01.2019 на відкритій ділянці місцевості, поблизу двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено: металеві труби загальною вагою 20 кг.; металеві кутки загальною вагою 20 кг.; мідний провод двожильного січення (2,5 мм., довжиною 50 м.) є тимчасово вилученим майном.

При розгляді клопотання прокурор подав заяву до суду, в якій підтримав клопотання слідчого, просив не застосовувати фіксування процесу за допомогою технічного засобу.

Слідчий також надав суду заяву в якій просив задовольнити клопотання, не застосовуючи фіксування процесу за допомогою технічного засобу.

Власник вилученого майна в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 03.08.2018 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0001244).

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001244 від 03.08.2018 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 16.01.2019 під час огляду місця події території відкритої ділянки місцевості, поблизу двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: металеві труби загальною вагою 20 кг.; металеві кутки загальною вагою 20 кг.; мідний провод двожильного січення (2,5 мм., довжиною 50 м.).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1