Справа № 346/4952/17
Провадження № 1-кп/346/118/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника сектору ювенальної превенції ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0001106 від 02.10.2017 р. про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не навчається, не одруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 01 жовтня 2017 року біля 21 год. 30 хв. перебуваючи по вул. Шевченка у с. Лісний Хлібичин, Коломийського району неподалік стадіону, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, безпричинно, з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, у громадському місці, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та з особливою зухвалістю наніс удар кулаком руки в ділянку носа, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, яке згідно висновку експерта № 331 від 19.10.2017 року відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і дав суду показання, що дійсно він 01 жовтня 2017 року біля 21 год. 30 хв. перебуваючи по вул. Шевченка у с. Лісний Хлібичин, Коломийського району неподалік стадіону, з хуліганських спонукань підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс удар кулаком руки в ділянку носа. Після чого пішов додому. Вказує, що намагався примиритись з потерпілим, але останній непогодився. Цивільний позов визнає щодо відшкодування матеріальної шкоди, вважає, що вказаний розмір відшкодування моральної шкоди є необгрунтовано завищеним. На даний час усвідомив неправомірність своїх дій, у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, в попередніх судових засіданняхцивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь завдану майнову шкоду в розмірі 414 грн. 48 коп. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., підтримав повністю та пояснив, що 01 жовтня 2017 року біля 21 год. 30 хв. повертався з дівчатами з стадіону у с. Лісний Хлібичин Коломийського району і перебуваючи по вул. Шевченка до нього з хуліганських спонукань підійшов обвинувачений ОСОБА_9 та безпричинно почав пред являти незрозумілі претензії, в ході чого наніс удар кулаком ділянку носа. Після чого всі розійшлись. Цивільний позов підтримує та просить задовільнити. На суворому покаранні не настоює.
Окрім визнання вини обвинуваченим його винуватість повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні відповідно до ст.92 КПК України зокрема:

- витягом з кримінального провадження №0001106, внесеного до ЄРДР 02.10.2017 року про те, що 01.10.2017 року біля 21.30 год. неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи по вул. Шевченка у с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, неподалік стадіону, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, безпричинно, з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, у громадському місці підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс останньому удар кулаком руки в ділянку носа чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, яке згідно висновку експерта відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.к.п.53);

- протоколом прийняття усної заяви від потерпілого ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (а.к.п.54);

- висновком експерта № 331 від 19.10.2107р., згідно якого проведений аналіз наданої медичної документації, даних рентгенологічного дослідження та даних судово-медичного огляду потерпілого ОСОБА_10 дають підстави вважати, що під час звернення останнього за медичною допомогою до лікарні 02.10.2017 року клінічними лікарями діагностовано тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, яке могло утворитись від одноразової дії (від удару або тиснення) в ділянку носа потерпілого тупого твердого предмету, та зокрема, могло бути спричинене тим способом, як зазначив у своїх показах потерпілий в обставинах справи, Висновку експерта від удару кулаком руки «нападника» в ділянку носа. Таке спричинення можливе як внаслідок одномоментного падіння потерпілого з вертикального чи близького до нього, положення тіла, з ударом ділянкою носа до твердої поверхні «місця падіння». Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення перелому кісток носа, у звичайному перебігу, спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, тобто, цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, наявний у ОСОБА_8 перелом кісток носа відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.к.п.61-62).

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і його умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю слід кваліфікувати відповідно за ч. 1 ст. 296 КК України. Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання"під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Оскільки обвинувачений є неповнолітній, то при призначенні йому покарання, суд також враховує положення, викладені у ст. 103 КК України, а саме: 1) умови життя та виховання неповнолітнього; 2) вплив на неповнолітнього дорослих; 3) рівень розвитку неповнолітнього; 4) інші особливості особи неповнолітнього.
З пояснень законного представника обвинуваченого - ОСОБА_4 , вбачається, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 слухняний, самостійно доглядає за господарством, що конструктивно реагує на критику та зауваження, зробив правильні висновки, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо не карати обвинуваченого.
Представник служби в справах дітей Коломийської РДА подав звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , з якого вбачається, що ОСОБА_9 є здоровим, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває; шкодує про те, що вчинив, усвідомлює серйозність скоєного, вважає, що така поведінка є неприйнятною, щиро розкаюється; проживає сам, так як мати створила іншу сім`ю та проживає окремо із співмешканцем в іншому районі; ОСОБА_11 веде господарство та виконує всю необхідну роботу сам; дисциплінований, перебуває в добрих стосунках з однолітками; змінює свою поведінку на краще, має намір виправитись, у зв`язку з чим вважають, що слід застосувати як найм якшу міру покарання (а.к.п. 21-24).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до ст.ст.65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються його зізнання та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що злочин вчинено неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу з питань пробації вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб (а.к.п.41-44).

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, умови життя та виховання неповнолітнього; його поведінка після вчинення злочину, коли він осудив свої дії, ставлення до потерпілого, перед яким вибачився, щиро покаявся у вчиненому, дають підстави призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, зазначеного у санкції ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу.

Приймаючи до уваги ту обставину, що потерпілий на суворому покаранні обвинуваченому ОСОБА_9 не настоює, обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, до кримінальної відподальності притягується вперше, його молодий вік, то суд вважає відповідно до ст.69 КК України за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.296 КК України.

Саме таке покарання обвинуваченому на думку суду, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості обвинуваченого вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Ч.ч.1,2 ст. 1179 ЦК України встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Встановлено, що заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 є підставний, доведений в судовому засіданні, але підлягає до часткового задоволення в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки при визначенні суми моральної шкоди (із-за перенесених фізичних, душевних, психічних страждань та переживань) суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності, а також враховуючи, що визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою,то суд визначає розмір моральної шкоди 1500 грн., яких із-за відсутності у неповнолітнього обвинуваченого майна слід стягнути з матері обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_8 , а в решті позову слід відмовити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не обирався.

Витрати на залучення експерта, відсутні.

Речові докази в даному кримінальному провадження, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373,374,376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та застосувавши ст.69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, в дохід держави.

Цивільний позов задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 414,48 гривень завданої майнової шкоди та 1500 гривень моральної шкоди, а в решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1