ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/11/19
провадження № 1-кп/691/181/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Городище Черкаської області кримінальне провадження №0000691 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мицалівка Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, не працюючого, місце реєстрації АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

встановив :

ОСОБА_4 , 22 листопада 2017 року, близько 11 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121» державний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 173 кілометрі автодороги «Київ-Знам`янка» в Городищенському районі Черкаської області, в порушення вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил Дорожнього Руху України, а саме перед початком перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та виїжджаючи на дорогу з прилеглої до неї території узбіччя, повинен перед проїздною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, не переконавшись у безпечному виконанні маневру розвороту та під час виконання розвороту, допустив зіткнення з автомобілем «КІА» модель «СЕRАТО» державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному з ним напрямку, під керуванням ОСОБА_6 , в результаті якого пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2121» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток лівого стегна, лівого передпліччя, лівої кисті, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №05-11-01/265 від 22 грудня 2017 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричиноло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що, дійсно, 22 листопада 2017 року, близько 11 години 00 хвилин керував автомобілем «ВАЗ 2121» державний номер НОМЕР_1 та на 173 кілометрі автодороги «Київ-Знам`янка» в Городищенському районі Черкаської області, під час виконання маневру розвороту, допустив зіткнення з автомобілем «КІА» модель «СЕRАТО» державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 .. Внаслідок ДТП пасажирка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 22 листопада 2017 року близько 11 години перебувала в автомобілі, яким керував обвинувачений ОСОБА_4 .. Їхали по особистих справах з м.Городище в с.Орловець Городищенського району. Під час розвороту відбулося зіткнення з автомобілем «КІА» модель «СЕRАТО» державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 .. Внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. До обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру не має, просила не призначати сувору міру покарання обвинуваченому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесене до злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою похилого віку, пенсіонер, має вік 80 років, осудний, не одружений, не перебуває на обліку та під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра згідно довідок №297 та №269 від 17 грудня 2018 року Комунального Закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області, відповідно до характеристики Городищенської міської ради Черкаської області характеризується позитивно за місцем проживання, згідно вимоги про судимість від 13 грудня 2018 року №4897/61-2018 до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає йому покарання у виді штрафу, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні, остільки жодне із інших видів покарання не може бути призначене особі, яка досягла пенсійного віку, окрім арешту, який за станом здоров`я обвинувачений, повідомив відбувати не може. При цьому, суд застосовує і додаткове покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, остільки є особою, яка має посвідчення водія, на підставі якого наявне право керування транспортними засобами.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді: автомобіля «ВАЗ 2121» державний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 та автомобіля «КІА» модель «СЕRАТО» державний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 , слід повернути їм за належністю, звільнивши від зобов`язання за зберігальними розписками від 26 грудня 2018 року та 22 грудня 2018 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

По справі маються процесуальні витрати, а саме за проведення Черкаським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судових експертиз у виді: судової автотехнічної експертизи в сумі 1144 грн. 00 коп.; судової автотоварознавчої експертизи в сумі 2002 грн 00 коп.; судової експертизи технічного стану транспортних засобів в сумі 2288 грн. 00 коп.; судової транспортно-трасологічної експертизи 2288 грн. 00 коп., що підтверджується довідками про витрати у кримінальному провадженні, наданими прокурором в обґрунтування відшкодування, на загальну суму 7722 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави.

Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

ухвалив :

Визнати ОСОБА_4 винуватим в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , уродженця с.Мицалівка Золотоніського району Черкаської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , процесуальні витрати, у зв`язку з проведенням судових експертиз в розмірі 7722 (сім тисяч сімсот двадцять дві) грн. 00 коп. на користь Держави, отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106 , банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікацій доходів бюджету 22030106.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 судом не обиралися.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді: автомобіля марки «ВАЗ 2121» державний номер НОМЕР_1 повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_4 та автомобіль «КІА» модель «СЕRАТО» державний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 , звільнивши їх від зобов`язання за зберігальними розписками.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1