справа № 208/3073/19
№ провадження 1-кс/208/1395/19
УХВАЛА
Іменем України

13 травня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваної:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, освіта середня, не заміжньої, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, непрацюючої, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-22.07.2015 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних податком доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.;

-17.03.2016 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 роки позбавлення волі, штраф у сумі 500 грн. 00 коп. виконувати самостійно;

-04.01.2017 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, покарання у вигляді штрафу в сумі 500 грн. 00 коп. виконувати самостійно;

-05.02.2018 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно, звільнення 01.02.2019 по відбуванню строку покарання;

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , як особи що підозрюється у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що метою застосування підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, та наявність ризиків, що передбачені ст..177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просить суд застосувати щодо підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підозра є обґрунтованою та вина ОСОБА_6 підтверджена зібраними доказами, в тому числі показанням потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання потерпілому ОСОБА_8 та свідкові ОСОБА_9 , протоколом огляду предмету оптичного диску із відеозаписом), а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що заявлені ризики є цілком обґрунтовані. Також враховуючи тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_10 , особу підозрюваного, а тому ризики згідно до ст.. 177 КПК України, заявлені слідчим у клопотанні є обґрунтованими.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорюючи факти викладені у клопотанні, визнання вини та каяття у скоєному. Вона не заперечує що дійсно відбулися вказані події у зазначеному в підозрі місті, часі і щодо зазначених фактичних обставин. Просила врахувати що вона не має наміру ухилятися від слідства та суду, не має мети перешкоджанню слідства. Просить на застосовувати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як вона є матір`ю одиначкою щодо п`яти дітей, один з яким народжений у 2017 році, та звільнився разом з нею з місць позбавлення волі, а інші чотири дитини знаходяться на навчанні у інтернаті, але не перебувають на повному державному забезпеченні. Батьків вона не має. За зареєстрованим місцем проживання будинок зруйнований, тому вона з громадянським чоловіком який є батьком всіх її дітей, знімають квартиру. Вона неофіційно але працює, отримує допомогу на дітей, її цивільний чоловік також працює. На час розгляду клопотання вона відшкодувала завдану шкоду у розмірі 2000 гривень потерпілому, та сплатила штраф за попереднім вироком. На виклики до слідчого з`являється.

Захисник ОСОБА_5 враховуючи позицію підзахисної, вважав що доцільним буде запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як такого що забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , яка має на утримання п`ять дітей, наймолодший з який є 2017 року народження, має захворювання, сталі соціальні зв`язки, відшкодувала майнову шкоду потерпілому у повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо обрання міри запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Як встановлено судом, 10.05.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ч.2 ст.186 КК України кримінального правопорушення, що підтверджується: показанням потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання потерпілому ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , протоколом огляду предмету оптичного диску із відеозаписом).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 зазначила що факти викладені в підозрі відповідають місцю події, учасникам події, часу та місце події є відповідними.

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються судом під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Але обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджена поясненнями самої ОСОБА_6 щодо обґрунтованості підозри та не оспорювання фактичних даних зазначених в підозрі та клопотанні, протоколом впізнання від 10.05.2019 року згідно до якого саме потерпілий серед пред`явлених йому осіб для впізнання вказав на ОСОБА_6 , як особу, яка відносно нього вчинила злочин, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Крім того, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про наявність передбаченого п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України ризику того, що вказана особа не дотримується покладних на неї обов`язків, а особливо те, що остання підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.186 КК України, та є особою яка раніше судима за корисливий злочин, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, не має постійного місця роботи та доходу, а тому заявлені ризики стороною досудового слідства, що ОСОБА_6 у подальшому не буде дотримуватись покладених на неї обов`язків є обґрунтованими.

Щодо виду запобіжного заходу який заявлений у клопотанні, враховується що згідно до процесуальної поведінки з часу події на час розгляду клопотання, підозрювана ОСОБА_6 відшкодувала майнову шкоду потерпілому у повному обсязі, а саме в розмірі 2000 гривень, сплатила штраф призначений за вироком суду у розмірі 500 гривень, що підтверджено квитанцією, має п`ять дітей:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо визначення виду запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Слідчий суддя, в тому числі враховуючи характеризуючи данні на особу, її процесуальну поведінку в межах кримінального провадження, соціальні зв`язки, обґрунтованість підозри, підтвердження заявлених ризиків, також враховує і можливе покарання особи, у разі доведеності її вини.
Так, згідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Враховуючи співрозмірність мети застосування запобіжного заходу, та даних особи підозрюваного, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, можливі наслідки та вид покарання, у разі доведеності її вини у вчиненні даного кримінального провадження, за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, вважаю що прокурором та слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід, до ОСОБА_6 не забезпечить її належної процесуальної поведінки в межах кримінального провадження за ч. 2 ст. 186 КК України.
Виходячи з мети застосування запобіжного заходу, як виключення ризиків передбачених ст.. 177 КПК України, то відповідним до застосування є вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за своєю складовою є таким, що забезпечить виключення ризиків заявлених слідчим та підтриманих прокурором, як підстави для застосування саме виключного запобіжного заходу.
Так, згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї обов`язку відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 09.07.2019 року, включно, із покладенням на неї обов`язку:
1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4)утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в межах даного кримінального провадження;
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1