Ухвала
Іменем України

22 лютого 2019 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у смт.Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001376 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Велика Костромка Апостолівського району Дніпропетровської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, працюючого генеральним директором ТОВ «Українські системи та технології»,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -

встановив:

01 лютого 2019 року на розгляд судді надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001376 від 18 травня 2017 року, відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року справу було призначено до підготовчого судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у відповідності до ч. 1 ст.31, п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України з викликом зазначених прокурором осіб, так як обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області, підстав для її закриття або зупинення не має, та не має підстав для його повернення прокурору. Заперечувала щодо заявленого захисником клопотання, оскільки вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Заперечує щодо клопотання захисника про закриття кримінального провадження, оскільки на даній стадії розгляду воно є передчасним. Вважає, що прокурор може бути представником потерпілого згідно чинного законодавства та діючої судової практики у розгляді кримінальних справ.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав письмове клопотання про повернення вищезазначеного обвинувального акту прокурору для доопрацювання. В обґрунтування клопотання зазначивши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме є відсутній потерпілий, не встановлена об`єктивна сторона злочину, що не відповідає встановленим обставинам кримінального правопорушення. Не конкретизовано в чому саме полягає вина обвинуваченого та просив закрити кримінальне провадження.

Просив суд звернути увагу на те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001376 від 18.05.2017 р. вже повертався на доопрацювання з тих самих підстав, що були викладені в ухвалі Дніпропетровського районного суду від 18.09.2018 року, яку залишив в силі Дніпровський апеляційний суд своєю ухвалою від 14.11.2018 року, але не зважаючи на обґрунтовані вимоги зазначених ухвал суду, відповідні виправлення та доповнення до обвинувального акту так і не були внесені.

Обвинувачений підтримав позицію висловлену захисником.

Вивчивши обвинувальний акт з додатками, та обсудивши клопотання захисника, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з пунктами 3 і 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частина 1 статті 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 заволодів чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету територіальної громади с.Любимівка Дніпровського району Дніпропетровської області на загальну суму 105279,26 грн., розпорядником яких є Любимівська сільська рада. Однак згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні представництво інтересів потерпілого здійснюватиме саме прокурор, що є суттєвою помилкою, так як впливає на з`ясування суті і обсягу обвинувачення, при тому, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, мають матеріальний склад.

Згідно з ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Тому за законом єдиним органом, який має право представляти інтереси територіальної громади с. Любимівка - є Любимівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1 ст.55 КПК України).

За приписом частини другої цієї статті права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, не залучивши конкретну особу Любимівської сільської ради в якості представника потерпілого, орган досудового розслідування порушив права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України, а також не виконав вимог ст.290 КПК України.

Згідно положень ст.7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження належить законність і забезпечення права на захист.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі, підозрюваній у вчиненні злочину.

Відповідно до положень п. 5 ч 2 ст. 291 КПК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24.11.2016 року у справі № 5-328-кс 16 обвинувальний акт має містити обов`язкові три складові: фактичні обставини кримінального правопорушення; правову кваліфікацію (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень п. (а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

З матеріалів провадження убачається, що обвинувальний акт складено без додержання зазначених вимог.

Таким чином, пред`явлене обвинувачення не відповідає вимогам ст.20 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, оскільки слідчим при складанні обвинувального акту та прокурором при його затвердженні не дотримано вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що на думку захисника, з чим погоджується суд, виключає можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001376 від 18.05.2017 року вже повертався на доопрацювання з тих самих підстав, що викладені вище в ухвалі Дніпропетровського районного суду від 18.09.2018 року, яку залишив в силі Дніпровський апеляційний суд своєю ухвалою від 14.11.2018 року. Однак органом досудового розслідування відповідні виправлення та доповнення до обвинувального акту так і не були внесені, а суду навіть не додані матеріали про повернення та виправлення недоліків ігноруючи вимоги викладені в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України і про необхідність його повернення прокурору для усунення перелічених недоліків, які є суттєвими і перешкоджають призначенню судового розгляду по кримінальному провадженню.

Питання щодо інших процесуальних порушень, які допущені, на думку захисника під час проведення досудового розслідування, судом не розглядаються, оскільки знаходяться поза межами ст.314 КПК України, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314, 369 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001376 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області для усунення недоліків у розумний строк.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпропетровський районний суд.

Суддя ОСОБА_1