1Справа № 335/3034/17 1-кп/335/334/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних, правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами суду продовжувався, останній раз строком до 10.05.2019 року включно.
Судове провадження на даний час є не завершеним, проте строк тримання під вартою до наступної дати судового розгляду спливає. Таким чином, в судовому засіданні на обговорення винесено питання про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор у судовому засіданні просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , з тих підстав, що обставини, які слугували підставою для його обрання існують і на цей час, а строк обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 17.03.2019 року.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу та просили суд змінити запобіжний захід на будь-який інший, більш м`який, який не пов`язаний із тримання під вартою, оскільки ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу під час розгляду кримінального провадження зменшились.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 підтримали думку прокурора та просили продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, думку потерпілого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін та продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у його взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти інші злочини, а тому не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора у наданих суду матеріалах кримінального провадження відсутні.
Крім того, обвинуваченим та його захисником не було надано суду клопотання про зміну запобіжного заходу, яке б відповідало вимогам статті 201 КПК України, із наданням відповідних доказів. При цьому, заперечення сторони захисту щодо можливості зміни запобіжного заходу ґрунтується лише на поясненнях захисника та самого обвинуваченого. В цей же час, рішення суду, у т.ч. з даного процесуального питання, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції не винуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням викладеного, підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід на даний час суд не вбачає, з огляду на що суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.331, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 30 червня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 02 травня 2019 року.
Повний текст ухвали виготовлено 03 травня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1