ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/329/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №640/2494/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6

адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0007575 від 27.12.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0007575 від 27.12.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) на 60 днів, до 12 квітня 2019 року включно.

Визначено суму застави у розмірі 960 500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) грн., в разі внесення якої ОСОБА_9 з-під варти вирішено звільнити і покладено на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду; не відлучатись з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись із ухвалою слідчого адвокат ОСОБА_7 , як захисник підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування скарги адвокат посилався на недоведеність заявлених у клопотанні слідчого ризиків та занадто великий розмір застави. Зазначив, що при обранні судом розміру застави суд послався на велику кількість збутого наркотичного засобу, вилученого у ОСОБА_9 . Але суддею не було враховано, що ані біологічна, ані експертиза матеріалів речовини та виробів (наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) на момент розгляду проведені не були, вага діючої речовини не визначена. Тому, вважає, що стверджувати, що вилучена речовина є наркотичним засобом неможливо, а тому неможливо брати за основу при визначенні розміру застави вартість відповідної речовини. Розмір застави є необґрунтованим, визначеним без урахування майнового стану підозрюваного, а тому є непомірним для нього. Вважає, що вказані порушення є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню 0007575 від 27.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12.02.2019 р. ОСОБА_9 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України і повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13.02.2019 року слідчий поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Київського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 . В обґрунтування клопотання посилався на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України. При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив при визначенні суми застави вийти за граничні межі максимального розміру, що встановлені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи вагову кількість збутого наркотичного засобу, а також кількість вилученої у ОСОБА_9 цієї речовини за місцем його мешкання, оскільки менший розмір не здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0007575 від 27.12.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) на 60 днів, до 12 квітня 2019 року включно.

Визначено суму застави у розмірі 960 500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) грн., в разі внесення якої ОСОБА_9 з-під варти вирішено звільнити і покладено на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду; не відлучатись з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у незаконній діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, знаходячись на волі може повідомляти їх про хід досудового розслідування, чим буде перешкоджати його проведенню. Прокурором, слідчим та судом враховано дані про особу підозрюваного і доведено достатньо підстав та ризиків вважати, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи наведене, наявність зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, обґрунтованість підозри, а також те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш ефективним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, слідчий суддя вважав за необхідне обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі понад 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 960 500,00 гривень.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням даних про особу підозрюваного, який працює,раніше не судимий, має вищу освіту, одружений, а також враховуючи, що він , опинившись на свободі, має можливість продовжити свою злочинну діяльність. З метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків. Вина ОСОБА_9 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину; протоколами допиту свідків; протоколом контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; повідомленням про підозру ОСОБА_9 ; протоколами проведення НСРД. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).

Приймаючи стосовно підозрюваного рішення про визначення розміру застави, яка перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та призначаючи її у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя виходив з врахування кількості збутого особливо-небезпечного наркотичного засобу та вилученої під час проведення обшуків у ОСОБА_9 речовини і вважав, що застава в розмірах, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини проживання.

Слідчим суддею не наведено виключного випадку, у зв`язку з яким необхідно призначати заставу у розмірі, який перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Посилання на кількість наркотичного засобу є по суті посиланням на об`єктивну сторону злочину, тому не може вважатись виключним випадком.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що достатнім розміром застави, який здатний забезпечитиутримування підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки і буде помірним для нього є розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 153 680 грн.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року підлягає скасуванню в частині визначення розміру застави, з ухваленням в цій частині нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року скасувати в частині визначення розміру застави і в цій частині постановити нову ухвалу.

Визначити суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 153 680 грн., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок Харківського апеляційного суду.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді