Провадження № 1-кс/752/9654/18
У Х В А Л А

07.12.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000539,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000539, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 21.06.2018, а саме зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , власницею якої є ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 21.06.2018 р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . право власності на яку належить заявниці.

Зазначений арешт був накладений за клопотанням прокурора прокуратури м.Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000539 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України за фактом незаконного заволодіння шляхом шахрайства квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В подальшому, запис про право власності ОСОБА_5 було видалено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , та поновлено реєстраційний запис про право власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру.

Оскільки кримінальне правопорушення було припинено, і поновлені права потерпілої, заявниця зазначає про відсутність подальших підстав для арешту майна, який обмежує її право на вільне розпорядження майном, що належить на праві власності.

В судове засідання заявниця, слідчий та прокурор не з`явились, про місціе і час розгляду клопотання повідомлялись належним чином, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Прокуратурою м.Києва надіслана заява про розгляд клопотання у відсутність прокурора та висловлена згода щодо задоволення клопотання про зняття арешту з майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що прокуратурою м.Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000539 від 13.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, які діяли від імені та з використанням паспортів громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3

21.06.2018 р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_1 задоволено клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на кв. АДРЕСА_1

Підставою для застосування даного виду забезпечення кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді є збереження майна, що є об`єктом злочину.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Як встановлено в ході розгляду клопотання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 скасовано запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 та поновлено запис право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3 .
Кримінальне правопорушення на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна є припиненим.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадженння і вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 21.06.2018 р., в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000539 задовольнити.

Скасувати арешт, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 21.06.2018 р. (справа № 752/11983/18), на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя