ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/32/19 Справа № 185/4727/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград, Дніпропетровська область, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на нього обов`язки: не покидати квартиру АДРЕСА_3 , де він фактично проживає, цілодобово; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, із встановленою періодичністю за викликом слідчого, прокурора та/або суду, у зазначену ними дату; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає : АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Строк дії ухвали до 31 січня 2019 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри та доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, вказавши на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні так і вчинення іншого кримінального злочину. Слідчий суддя також зазначив, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Свої вимоги, захисник обґрунтовує тим, що слідчим суддею порушено вимоги ст.193 КПК України, в матеріалах справи відсутні будь-які докази існування ризиків відносно підозрюваного і ці ризики не доведені. Вважає, що слідчий суддя безпідставно і необґрунтовано дійшла до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки не було взято до уваги його пояснення та пояснення підозрюваного, про те що злочин відноситься до середньої тяжкості, свою вину у його вчиненні підозрюваний визнав та не переховувався від органів досудового слідства. При цьому зазначає, що сам факт обґрунтованості підозри не може бути головним при застосуванні запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною першою статті 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 4, 6 ст. 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про:
1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа;
2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;
3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;
4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;
5) запобіжний захід, який застосовується.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані не були, внаслідок чого ухвалене ним рішення підлягає скасуванню.
Так, суд першої інстанції, хоча і врахував тяжкість скоєного підозрюваним злочину та його особу, встановивши наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, однак не надав цим обставинам належної оцінки, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що Павлоградським ВП ГУНП України Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001292 від 06 червня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
03 грудня 2018 року в межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_6 було повідомлено про підозру.
Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. При цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні цього злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та стороною захисту не заперечуються.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів також вважає їх обґрунтованими, а ризики, визначені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, такими що об`єктивно існують.
Разом із цим, колегія суддів вважає, що запобігти цим ризикам можливо не лише шляхом застосування цілодобового домашнього арешту, а також й у разі заборони залишення житла у певний період доби.
З урахуванням наявних у матеріалах провадження доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а також заявлених слідчим ризиків, визнаних судом доведеними, беручи також до уваги надані стороною захисту відомості про стан здоров`я підозрюваного, який потребує лікування, колегія суддів вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 18.00 до 08.00 години , скасувавши ухвалу слідчого судді та постановивши нову, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001292 від 06 червня 2018 року, задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 31 січня 2019 року, поклавши на нього обов`язки:
- не покидати квартиру АДРЕСА_3 , де він фактично проживає, в період з 18.00 до 08.00 години;
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, із встановленою періодичністю за викликом слідчого, прокурора та/або суду, у зазначену ними дату;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Виконання ухвали доручити Палоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4