Дата документу 04.04.2019 Справа № 554/1996/19
Провадження № 1-кс/554/3801/2019
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1
розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії слідчого територіального Управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
12.03.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого територіального Управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_3 та просив суд визнати дії слідчого територіального Управління ДБР, розташованого у м.Полтава ОСОБА_3 , які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі отриманої заяви про вчинення кримінального правопорушення, незаконною. Зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_4 внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги скаржник вказав, що 05.02.2019 року до ТУ ДБР у м.Полтава заявником було направлено заяву рекомендованим листом про вчинення відносно нього злочину на його думку працівниками прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на даний час є прокурорами Дніпровської прокуратури № Дніпропетровської області. Лист адресатом було отримано 07.02.2019 року. 03.03.2019 року заявником було отримано відповідь від ТУ ДБР у м.Полтава про відмову у внесенні відомостей по заяві про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, яка датована 26.02.2019 року. В заяві про вчинення злочину, заявник вказав, що він на його думку, працівниками прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою неправомірної вигоди був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України зі штучним створенням доказів. Вказав, що 15.01.2015 року він був виправданий вироком Кіровоградського суду м.Дніпропетровська за відсутності в його діях складу злочину. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних с прав від 22.12.2016 року.
Заявник в судове засідання не з`явився, прохав проводити розгляд його скарги за його відутності.

Слідчий ТУ ДБР у м.Полтава ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд за його відсутності, у зв`язку з тим, що не має можливості прибути в судове засідання через службову завантаженість. Вказав, що заперечує проти задоволення скарги у зв`язку з її безпідставністю та просив відмовити у її задоволенні.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Заявником, 05.02.2019 року до ТУ ДБР у м.Полтава заявником було направлено заяву рекомендованим листом про вчинення відносно нього злочину на його думку працівниками прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на даний час є прокурорами Дніпровської прокуратури № Дніпропетровської області.
В заяві про вчинення злочину, заявник вказав, що він на його думку, працівниками прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою неправомірної вигоди був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України зі штучним створенням доказів.
Судом встановлено, що 26.02.2019 року слідчим ТУ ДБР розташованого у м.Полатва, було надано заявнику відповідь, в якій вказано, що в заяві відсутні фактичні дані, які б вказували на ознаки складу злочину, передбаченого КК України, тому підстав для внесення відомостей по заяві до ЄРДР не вбачається.

Надання слідчим ТУ ДБР розташованого у м.Полтава, вказує на відсутність бездіяльність слідчого.
15.01.2015 року ОСОБА_2 був виправданий вироком Кіровоградського суду м.Дніпропетровська за відсутності в його діях складу злочину. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних с прав від 22.12.2016 року.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.3 розділу ІІ Положення).

Слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 не містить відомостей, які б вказували на вчинення певним суб`єктом конкретного злочину, заява не містить фактичних обставин вчинення злочину та жодних доказів на підтвердження неправомірних дій, а містить лише оціночні судження.

Фактично заява за своїм змістом не є заявою про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а є заявою, в якій заявник висловлює свою незгоду з діями та прийнятими рішеннями працівниками прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Оскільки заява не містить будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про наявність ознак кримінально-карних діянь, то підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою, а тому вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
ухвалила,-
Скаргу ОСОБА_2 на дії слідчого територіального Управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1