Справа №621/270/19
Пр. №1-кп/621/145/19
Ухвала
іменем України

13 травня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря - ОСОБА_4 ,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 001126 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
встановив:
05.02.2019 року вказане кримінальне провадження надійшло до Зміївського районного суду Харківської області.
Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики передбачені ст.177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заявили клопотання про заміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що він має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю, роботу, тому застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт повною мірою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що закріплено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.
При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, проти життя та здоров`я людини.
Таким чином, при вирішенні судом питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 реалізовано, у тому числі, його передбачене ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 20 КПК України, обмеження свободи з урахуванням балансу його особистого та суспільного інтересу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
Судом враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції за яким: зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

В судовому засіданні стороною захисту не спростовано твердження сторони обвинувачення щодо існування ризиків можливості продовження обвинуваченим скоєння інших злочинів, та незаконного впливу на свідка, якого ще не допитано в судовому засіданні.
Також стороною захисту не надано належних та допустимих доказів того, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, обвинувачений за жодних обставин не вчинить іншого злочину.
У зв`язку з чим, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на два місяці та з огляду на наведене у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, суд -
Постановив:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» на шістдесят днів до 11.07.2019 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3