Провадження № 1-кс/761/9690/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Подарунків» - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Подарунків» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 14 ч.5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва звернувся представник власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Подарунків» - адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 14 ч.5 ст. 191 КК України, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 467,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 5.

В обґрунтування клопотання вказали, що власник майна ТОВ «Будинок подарунків» є добросовісним набувачем, який набув дане майно також у добросовісного набувача, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, є прямим порушенням норм ч.4 ст. 170 КПК України та абз. 3 п.4 ст. 96-2 КК України. Вказали, що матеріали не містять даних, що майно є доказом, а також відсутні достатні відомості, що вчинено злочин, попередній власник не є потерпілим, спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Представник власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок подарунків» - адвокат ОСОБА_3 в суді просила задовольнити клопотання та скасувати арешт майна з наведених у клопотанні підстав.

Уповноважений слідчий ГСУ СБ України в судове засідання не з`явився, відсутність якого не є перешкодою для розгляду клопотання у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання виходячи з такого.

Відповідно до ч.1,2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування проводиться розслідування злочину за фактом вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч.1ст.14 ч.5 ст.191 КК України.

Кримінальне провадження № 0001057 від 16.08.2017 року здійснюється за фактом готування до незаконного відчуження нерухомого майна, яке перебуває на балансі ДП «Еко» на користь комерційних структур, внаслідок чого можливе заподіяння шкоди державному бюджету в особливо великих розмірах.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя в ухвалі виходив з обставин, що є достатні підстави вважати, що нежитлове приміщення є речовим доказом та може підлягати спеціальній конфіскації у власність держави.

Проте представником власника майна надані фактичні дані, відповідно до яких майно набуте на відповідних правових підставах, процедура та рішення про набуття майна у власність не оскаржені та не визнані незаконною.

При цьому слідчий суддя враховує, що відомості про готування до злочину внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2018, натомість право власності на майно набуте заявником ТОВ «Будинок подарунків» значно раніше, у 2007 році.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже з наданих суду фактичних даних та ухвали слідчого судді про накладення арешту не убачається достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути речовим доказом злочину, за фактом готування до події якого здійснюється досудове розслідування. Також відсутні достатні підстави вважати, що стосовно майна вчинено злочин, відомості за фактом вчинення якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та стосовно якого здійснюється досудове розслідування.
Крім того, не може бути накладено арешт на вказане нерухоме майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, як це зазначено в ухвалі слідчого судді, з огляду на положення ч.2 ст. 5 КК України, абз. 3 п.4 ст. 96-2 КК України, при тому, що правилом щодо спеціальної конфіскації Кодекс доповнено статтею 96-1 згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013; натомість майно набуте у власність раніше значно раніше, у 2007 році.

Отже, заявником з урахуванням наведених даних доведено підстави, передбачені ст.174 КПК України, для скасування арешту майна за відсутності обґрунтованих підстав для такого заходу забезпечення, доведено невідповідність майна критеріям ст.98 КПК України, і доводи представника не спростовані в суді стороною обвинувачення.

При цьому слідчий суддя також враховує відсутність відомостей щодо повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні, відсутність інших передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на майно.

Натомість відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип розумності та співмірності.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту майна у зв`язку з доведеністю заявником, що арешт накладено необґрунтовано, збереження арешту в подальшому порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна і завданнями кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Подарунків» - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 14 ч.5 ст. 191 КК України, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 467,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 5.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1