В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2019 Справа №607/22975/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження №0000801 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , про обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 разом з іншою особою 22 лютого 2017 року близько 07 год. 15 хв. підійшли до ОСОБА_6 з метою заволодіти його майном. ОСОБА_4 став переду ОСОБА_6 , а інша особа позаду. ОСОБА_4 , знаходячись перед обличчям ОСОБА_6 умисно, діючи за попередньою змовою з іншою особою, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що вони діють відкрито, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , лівою рукою зловив його за праву руку, обмеживши йому рухи, не даючи можливості звільнитися від утримання. Інша особа оглянула кишені одягу ОСОБА_6 та взяла із задньої кишені його штанів мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-I9300» вартістю 890 гривень із захисним чохлом вартістю 70 грн. у якому знаходилась карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн. і втекла, не реагуючи на вимогу ОСОБА_6 повернути йому мобільний телефон. Після цього ОСОБА_4 відпустив руку ОСОБА_6 та пішов з місця вчинення злочину. Внаслідок цих дій діями ОСОБА_4 та іншої особи ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 985 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. ОСОБА_4 надав показання, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Він разом з іншою особою 22 лютого 2017 року близько 07 год. 15 хв. підійшли до ОСОБА_6 з метою заволодіти його майном. Він став переду ОСОБА_6 , а інша особа позаду. Знаходячись перед обличчям ОСОБА_6 він умисно, діючи за попередньою змовою з іншою особою, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що вони діють відкрито лівою рукою зловив його за праву руку, обмеживши йому рухи, не даючи можливості звільнитися від утримання. Інша особа оглянула кишені одягу ОСОБА_6 та взяла із задньої кишені його штанів мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-I9300» вартістю 890 гривень із захисним чохлом вартістю 70 грн. у якому знаходилась карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн. і втекла, не реагуючи на вимогу ОСОБА_6 повернути йому мобільний телефон. Після цього він відпустив руку ОСОБА_6 та пішов з місця вчинення злочину. У вчиненому щиро розкаюється.

За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто грабіж, поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, досудову доповідь органу пробації, обставини що пом`якшують покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини, відшкодування шкоди потерпілому, утримання двох малолітніх дітей. З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі. Однак, з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що його може бути перевиховано без ізоляції від суспільства, а тому, вважає за доцільне, відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Враховуючи наведене з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави 263 грн. 88 коп. вартості експертизи.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання 4(чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 3(три) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Стягнути з ОСОБА_4 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок витрат вартості експертизи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1