справа № 278/3290/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 27 червня 2018 року близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебував неподалік магазину "Продукти", що по вул. Київській в с. Глибочиця Житомирської області, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останьому.

Реалізуючи свій умисел, в цей час та місці ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому один удар правим кулаком у лобну ділянку голови, від якого ОСОБА_5 впав на правий бік. ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, наніс йому близько семи ударів правою ногою в грудний відділ та правий бік живота, чим спричинив ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження з тривалим розладом здоров`я у вигляді тупої травми грудної клітки (переломів 7, 8, 9 ребер справа, 8 та 9 ребер зліва, підшкірної емфіземи грудної клітки).

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Потерпілий ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.12.2018 року, а його родичі із заявою про залучення їх в якості потерпілих до суду не зверталися.

Беручи до уваги, що зазначені обставини ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є умисним злочином середньої тяжкості проти здоров`я людини.

ОСОБА_4 не судимий, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого (відсутності офіційного працевлаштування), суд призначає покарання у виді обмеження волі. Проте, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без часткової ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, даних про процесуальні витрати та речові докази матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року трьох місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1