Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/152/19
провадження № 1-кп/368/100/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2019 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000015 від 10.01.2019 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, розлученого, освіта середньо-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
?17.10.2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст.. ст.. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4

-потерпілого - ОСОБА_5

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , увечері 02.01.2019 р. спільно з потерпілим ОСОБА_5 та його товаришем ОСОБА_7 , перебуваючи в кухні приміщення будинку АДРЕСА_2 , вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пішли відпочивати в інші кімнати будинку, а ОСОБА_3 залишився.
В цей час, а саме 03.01.2019 р. близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_3 помітив належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied, який останній залишив на столі в кухні, та вирішив вчинити крадіжку даного мобільного телефону.
З метою реалізації свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, близько 03 год. 00 хв. 03.01.2019 р. ОСОБА_3 , користуючись тим, що мобільний телефон знаходився поза увагою потерпілого ОСОБА_5 та інших осіб, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied загальною вартістю 435 грн. 33 коп., належний ОСОБА_5 .
З місця події ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме вказаний мобільний телефон продав ОСОБА_8 за 50 гривень, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 435 грн. 33 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 2 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 02 січня 2019 р. він прийшов в гості до ОСОБА_5 , з яким вживали спиртні напої. Потім разом з ним пішли в гості до ОСОБА_9 , який запросив їх в гості. Там вони також трохи вживали спиртні напої. А потім він вирішив поїхати до дому. На наступний день він побачив у себе чужий телефон, який хотів повернути, але не повернув, а продав. Майно повернуто потерпілому. У вчинені злочину щиро кається, просить вибачення у потерпілого і суворо його не карати.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
?показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що до нього в гості прийшов обвинувачений, який вирішив продовжити святкування нового року. Вони трохи посиділи і йому зателефонував його товариш, який запросив їх в гості, але оскільки в них були гості, то він запитав чи можна прийти з ними і коли було дозволено, вони всі пішли до ОСОБА_10 . Там вони також посиділи за столом і пішли спати, а ОСОБА_11 залишився і взяв телефон у його дружини і з ним зник, але відсутність телефону помітили зранку. У соціальній мережі дали об`яву про телефон і таксист їм його віддав. Хоче, щоб обвинувачений йому повернув 100 грн. та інших претензій не має. Щодо міри покарання, то він покладається на погляд суду.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться письмовими доказами по справі, зокрема:
?витягом з кримінального провадження № 0000015, відомості про яке внесено 10.01.2019 р. (а.с. 36), згідно якого 09.01.2018 р. до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_3 про те, що перебуваючи за місцем проживання до неї завітав чоловік ОСОБА_12 разом з дружиною своєю та вчинив крадіжку належного їй мобільного телефону марки «Ergo» модель F 246 Shied, чим спричинив матеріальну шкоду;
?заявою про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.01.2019 р. (а.с. 40) про те, що в період з 23 год. 00 хв. по 03 год. 03.01.2019 р. ОСОБА_12 , перебуваючи в м. Кагарлику по вул.. Тітова, 67 викрав мобільний телефон «Ergo» модель F 246 Shied, що належить ОСОБА_5 ;
?розпискою від 15.01.2019 р. (а.с. 42), згідно якої ОСОБА_5 долучає до матеріалів кримінального правопорушення телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied;
?копією коробки (а.с. 43), яка є від телефону марки «Ergo» модель F 246 Shied;
?копією товарного чеку (а.с. 44), з якого вбачається, що телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied був придбаний 04 грудня 2018 р. за 449 грн. 00 коп.;
?протоколом огляду предмета від 15.01.2019 р., згідно якого оглядом є копія від коробки мобільного телефону марки «Ergo» модель F 246 Shied, яка виконана у чорно-білому кольорі та розміщена на аркуші паперу А4, у верхній частині мається зображення вказаного мобільного телефону під ним описуються його характеристики. У нижній частині аркушу мається зображення мобільного телефону з наведеними на ньому розмітками. На другому аркуші паперу мається копії товарного чеку та гарантійного талону, виконаного на аркуші паперу формату А4 в чорно-білих кольорах, у верхній частині аркушу розміщена копія товарного чеку на якій мається напис з ціною мобільного телефону, штам та підпис. У нижній частині аркушу розміщений гарантійний талон на вказаний телефон на якому мається написи виконані друкованими літерами, рукописний напис з маркою телефону та штамп;
?постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.01.2019 р. (а.с. 46), згідно якого документи на мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів справи;
?протоколом огляду предмету від 15.01.2019 р. (а.с. 47) та фото таблицею до протоколу огляду предметів (а.с. 48-49), згідно якого є мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied чорного кольору, з лицьової сторони даного телефону та з обох його боків містяться вставки з сріблястого блискучого кольору. З обох торцевих сторін мобільного телефону маються вставки червоного кольору. Зі зворотної сторони мобільний телефон чорного кольору, на кришці якого є вдавленні лінії чорного кольору та червоного. Під час зняття задньої кришки мобільного телефону під нею виявлена батарея телефону з наліпкою білого кольору на якій маються написи виконані чорним кольором. Під час від`єднання батареї мобільного телефону під нею виявлена сім-карти, зі слів потерпілого дані сім-карти відновленні ним особисто, після крадіжки, так як мобільний телефон йому повернули без сім-карток, крім того під батареєю телефону виявлена наліпка білого кольору на якій маються написи виконані чорнилом чорного кольору, а саме імей НОМЕР_1 , імей НОМЕР_2 ;
?постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.01.2019 р. (а.с. 46), згідно якого мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied визнано речовим доказом та повернуто потерпілому;
?розпискою від 15.01.2019 р. (а.с. 51), згідно якої потерпілий ОСОБА_5 отримав від слідчого мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2019 р. (а.с. 52-53), додаток до протоколу (а.с. 54) ), який був проведений в присутності двох понятих та свідка ОСОБА_8 і згідно якого серед чотирьох пред`явлених йому для впізнання фотографій він впізнає особу по рисам обличчя форми губ, розрізам очей, формами брів, що під номером № 4;
?протоколом пред`явлення речей для впізнання по фотознімкам від 15.01.2019 р. (а.с. 55-57) та додатком до протоколу (а.с. 58-59), який був проведений в присутності двох понятих та свідка ОСОБА_8 і згідно якого серед речей пред`явлених йому для впізнання речей він впізнав мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied, який був під номером № 1;
?клопотання слідчого про проведення експертизи від 17.01.2019 р. (а.с. 61-62), згідно якого просив призначити судову товарознавчу експертизу для визначення вартості викраденого майна;
?ухвалою слідчого судді від 21.01.2019 р. (а.с. 63-67), згідно клопотання слідчого було задоволено та призначено судову товарознавчу експертизу для визначення вартості викраденого майна;
?висновком експерта № 13-1/123 від 24.01.2019 року (а.с. 69-73), згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Ergo» модель F 246 Shied, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , бувшого у використанні, який придбаний 04.12.2018 року, станом на 03.01.2019 року могла становити 435,33 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у
передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією

та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є
належними та допустимими.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню;процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи вищевказані зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до беззаперечного висновку, що вина ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбачених ст.. 185 ч. 2 КК України доведена в повному обсязі письмовими доказами та показаннями потерпілого ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч. 2 КК України, доведеною.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні злочину та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 09 листопада 2002 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Київ, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість від 16.01.2019 р. станом на 21.01.2019 року ОСОБА_3 є раніше судимим:
?17.10.2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст.. ст.. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. 18.01.2018 р. знятий з обліку з Кагарлицького міськрайонного відділу пробації по відбуттю.

Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 46 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 38 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Актом депутата від 31.01.2019 р., який провівши обстеження житлово-побутових умов будинку АДРЕСА_1 , підтверджую наступне, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який прописаний за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за вищевказаною адресою.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України - злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить визнання вини та часткове усунення заподіяної шкоди.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, відомості про особу обвинуваченого.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Відповідно до досудової доповіді від 07.02.2019 року, складеної фахівцем Кагарлицького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, що на думку органу пробації, з урахуванням даних, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній рівень небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та з урахуванням обставин, які як обтяжують, так і пом`якшують покарання обвинуваченого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , думку потерпілого, висновок органу пробації та думку прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого міру покарання, у виді обмеження волі із застосуванням ст..ст. 75 та 76 КК України, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах без ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Враховуючи наявність обставин, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також зважаючи на те, що ОСОБА_3 у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 має бути звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком два роки. При цьому, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого в період іспитового строку, на нього мають бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п. 4 ч. 2 ст.76 КК України.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн.. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 46) документи на мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied, які долучені до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах справи; (а.с. 50) мобільний телефон марки «Ergo» модель F 246 Shied, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (а.с. 51) - після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1