Справа № 206/2480/19
1-в/206/184/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, мешкав до засудження за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.10.2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 164, ст.ст. 75,76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;
- 13.12.2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 164, ст.ст.75,76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки;
- 13.08.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч.1 ст. 164, ст.ст.75,76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки;
- 14.07.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.164, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі. Згідно ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 13.08.2014 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про умовно-дострокове звільнення
за участю сторін заявленого клопотання:
прокурора ОСОБА_4
представника ДУ ІВЦ № 133 ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
06.05.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Представник ДУ ІВЦ №133 та засуджений ОСОБА_3 підтримали подання, просили задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 14.07.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 164, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі. Згідно ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 13.08.2014 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. ОСОБА_3 відбув 1/2 призначеного строку покарання.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться впостанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 в державній установі "Ігренський виправний центр (№133)" відбуває покарання з 06.01.2018 року. Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_3 , за період відбування покарання у Державній Установи «Ігренський Виправний Центр (№133)» характеризується з позитивного боку, має 3 (три) заохочення та 1 (одне) стягнення. Працевлаштований за власним бажанням на добровільній основі на підсобному господарстві установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин; утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Повернення».
Однак, як вбачається з вищезазначеної характеристики, засуджений ОСОБА_3 з 06.01.2018 року відбуваючи покарання, має 3 (три) заохочення та 1 (одне) стягнення, яке знято, а саме 05.09.2018 року за вживання алкоголю (5 діб ДІЗО), Таким чином, суд зазначає, що сама по собі наявність трьох заохочень у виправній Державній Установи «Ігренський Виправний Центр (№133)» не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення ОСОБА_3 , оскільки виправлення особи повинно бути за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.
Суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_3 зазнає позитивних змін.
Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_3 , маючи чотири судимості за аналогічні злочини, тобто за ст. 164 КК України. Після звільнень на шлях виправлення не ставав, обов`язки, покладені на нього ст.ст. 75,76 КК України не виконав. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про сплату аліментів за ухваленими вироками за ст. 164 КК України. Також грошові кошти за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.07.2017 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнім не були виплачені. Вказані обставини підтверджуються самим засудженим ОСОБА_3 , який в судовому засіданні показав, що аліменти на утримання сина на сьогоднішній день не відшкодовані. Крім того, засуджений ОСОБА_3 не надав доказів гарантування працевлаштування в разі умовно-дострокового звільнення.
Отже з наявних доказів, недостатньо суду щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень, до того ж сама по собі наявність трьох заохочення у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
На підставі викладеного, керуючись: ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст. 372, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1