Справа №463/454/19
Провадження №1-кп/463/285/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002288 від 07 вересня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судженого 28.02.2008 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України до 5 років позбавлення волі, 18.04.2013 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 07.09.2018 року в період часу з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, під час проїзду у трамваї № 2, який рухався із пл.Митної на вул.Чехова у м.Львові, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав у ОСОБА_5 з правої кишені штанів належні їй мобільний телефон марки «Samsung J-320», білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 3999,0 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 20,0 гривень з грошовими коштами на рахунку у сумі 30,0 гривень, прозорий силіконовий чохол, вартістю 100,0 гривень, захисним склом з послугами поклейки, вартістю 200,0 гривень та карти пам`яті на 32 Gb, вартістю 150,0 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4499,0 гривень.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав наступні покази, що 07.09.2018 року близько 13 год. 00 хв. під час проїзду у трамваї № 2 викрав у потерпілої із кишені штанів мобільний телефон, який в подальшому здав у ломбард. Отримані грошові кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подавши при цьому заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненому кримінальному правопорушенні, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психічного захворювання не знаходиться.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, у зв`язку з цим, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та відбуття покарання, а тому у відповідності до вимог ст.75 КК України суд звільняє його від обраного покарання з випробуванням.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м.Львова.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1