Дата документу 21.03.2019 Справа № 336/771/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/940/19
Єдиний унікальний № 336/771/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.187 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000211, за прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2019 року, якою

обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя направлено кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України.
За наслідками перевірки якого у підготовчому судовому засіданні суд встановив наступне.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не в повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не викладено важливі відомості щодо місця скоєння злочину та предмету злочинних посягань, викладення обставин скоєння злочину суперечить його остаточній кваліфікації та формулюванню обвинувачення, обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що у свою чергу перешкоджає обвинуваченому ефективно захищатись від пред`явленого обвинувачення,

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Оскаржуване рішення прийняте не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та не наведені належні та достатні мотиви та підстави щодо прийнятого рішення. обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України. В порушення вимог ст.314 КПК України суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання вийшов за межі питань, які розглядаються судом у підготовчому судовому засіданні та розпочав дослідження предмету злочину та обставини вчинення злочину. Судом не взято до уваги, що під час судового розгляду прокурор може змінити обсяг обвинувачення та його кваліфікацію, які викладені в обвинувальному акті, в результаті дослідження доказів.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.4 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт.

Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору стала його невідповідність вимогам ст.291 КПК України (викладені у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не давали повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення).

Як було зазначено апелянтом, в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинуваченого та місце його проживання, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно для його повного розуміння.

Як зазначалося вище, підставою для повернення обвинувального акта слугувало те, що, на переконання суду, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, не давали повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, тобто у ньому (обвинувальному акті) була відсутня чітка правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Однак, колегія суддів вважає, що вказані висновки суду першої інстанції є помилковими, адже відомості про час, місце, і спосіб вчинення кримінального правопорушення зазначені в обвинувальному акті, в ньому викладені саме ті обставини, які прокурор вважав беззаперечно (безсумнівно) встановленими.

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини в обвинувальному акті викладені з достатньою конкретикою так само, як і правова кваліфікація, і не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні, де це обвинувачення і повинно доводитися стороною обвинувачення.

Питання щодо конкретності обвинувачення (наявність чи відсутність істотної шкоди, розкриття формулювання перевищення влади та службових повноважень), на цій стадії процесу не є предметом дослідження. Суд же першої інстанції вийшов за межі наданих повноважень на стадії підготовчого судового засідання і фактично почав дослідження обставин кримінального провадження, перевіряючи наявність елементів складу злочину.

Формулювання обвинувачення в такому вигляді містить всі необхідні відомості та посилання на обставини, передбачені ст.291 КПК України.

Колегія суддів не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної підстави для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбаченим ст.291 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції з підстав, не передбачених законом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а, відтак, оскаржувана ухвала суду, відповідно до положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2019 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.
Матеріали кримінального провадження направити до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4