Справа № 569/2097/18

УХВАЛА

10 квітня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника скарги ОСОБА_3 , захисника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у скарзі просить скасувати постанову слідчого СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 від 28.12.2018 (далі слідчий) про закриття кримінального провадження № 0000104 від 05.07.2017 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 367 КК України (далі це ж кримінальне провадження), по факту службової недбалості працівників дізнання та працівників органів прокуратури Рівненської області під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі за № 56/39-01 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 142, п.п. «а», «ж» ст. 93 КК України 1960 року.

У скарзі вказує, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Слідчий у постанові зазначив, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, не підтверджено факт заподіяння інтересам ОСОБА_3 шкоди, що необхідно для наявності складу злочину передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Таке твердження не відповідає дійсності. Вбивством сина їй, яка матері завдано значної шкоди яку не можна визначити. Крім цього, тривале проведення досудового розслідування, халатне відношення до своїх посадових обов`язків працівниками органів дізнання зокрема втрата відеозапису слідчої дії відтворення обстановки та обставин подій, що має важливе значення для кримінального провадження на якому відображено обставини вбивства, спричинили значну шкоду. В результаті сильного душевного хвилювання, вона отримала інвалідність ІІІ групи. Закриттям кримінального провадження слідчий порушив її права. Факт службової недбалості щодо втрати доказів, встановлено колегією суддів апеляційного суду Рівненської області, яка постановила окрему ухвалу 22.05.2008, на підставі якої було розпочато досудове розслідування кримінального провадження. Теж, під час досудового розслідування слідчий не мав повноважень для допиту свідка ОСОБА_8 . Також зазначає, що оскаржувану постанову отримала 18.03.2019 поштовим відправленням, у зв`язку з чим строк для оскарження постанови не пропущено.

ОСОБА_3 та захисник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 вказав, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято на законних підставах.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників розгляду скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим його представником чи законним представником.

ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні, яка оскаржує постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження розпочато на підставі повідомлення ОСОБА_3 04.07.2017 на особистому прийому прокурором Рівненської області про халатне відношення до своїх посадових обов`язків при проведенні досудового слідства працівниками органів дізнання та прокуратури під час розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 який вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 22.05.2008 засуджений за ч.3 ст. 142, п.п. «а», «ж», ст. 93, ч.1 ст. 42 КК України 1960 року до 15 років позбавлення волі, про що колегією суддів цього ж суду 22.05.2008 винесено окрему ухвалу.

Зі змісту окремої ухвали колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 22.05.2008 (а.с.8 9) вбачається, що вилучені під час досудового слідства речові докази, які долучені до матеріалів кримінальної справи до апеляційного суду не надходили і в довідці до обвинувального висновку не значаться. Серед переліку цих доказів, про відсутність відеозапису відтворення обстановки і обставин подій в ухвалі не значиться.

Крім цього, згідно вироку колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 22.05.2008 щодо ОСОБА_7 (а.с. 20 22), доказами на яких ґрунтується висновки суду про винуватість обвинуваченого є показання потерпілих, свідків, протоколи проведення впізнання по фотознімках, огляду місця події висновки експертиз. Протокол відтворення обстановки і обставин подій, як доказ під час судового розгляду не досліджувався.

За правилами ст.ст. 190,195 КПК України, 1960 року, на час коли мала місце подія, основним способом фіксації результатів відтворення обстановки і обставин подій є протокол, який складаєтьсяз додержанням правил статті 85 цього ж Кодексу. В протоколі зазначають підстави для проведення цих дій, описують все, що було виявлено, в тій послідовності, в якій це відбувалося, і в тому саме вигляді, в якому спостерігалось під час проведення дії.
Згідно ч.1 ст. 85-2 КПК України, 1960 року, кінозйомка, відеозапис можуть застосовуватися при проведенні огляду, обшуку, відтворенні обстановки і обставин події та при проведенні інших слідчих дій.
З наведеного слідує, що саме складання протоколу, є обов`язковою умовою проведення відтворення обстановки і обставин подій, і який є доказом у кримінальній справі.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 367 КК України, характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Відсутність відеозапису як додатку до протоколу відтворення обстановки і обставин подій, який не був досліджений під час судового слідства кримінальної справи, і не покладений в основу обвинувачення засудженого, не можна вважати наслідком спричинення істотної шкоди.

Враховуючи вище наведене, постанову слідчого не можна вважати незаконною, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 від 28.12.2018 про закриття кримінального провадження № 0000104 від 05.07.2017 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1