Справа № 344/793/19
Провадження № 1-кс/344/588/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004462 від 13.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_5 , вступивши у злочинну змову із ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, яке знаходиться у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 та в якій проживає потерпілий ОСОБА_9 , 11.12.2018, в період часу з 09 год. по 20 год. шляхом віджиму вікна приміщення квартири потерпілого ОСОБА_9 , незаконно проникли в її середину та таємно викрали грошові кошти в сумі 2500 грн., золоте кільце із візерунком у вигляді сови, 585 проби, вагою 2,5 г., срібний ланцюжок, довжиною 40 см., вагою 20 г., вартістю 1200 грн. та паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_9 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на приблизну суму 3700 грн.

14 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Зі змісту клопотання випливає, що обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме даними, які містяться у протоколах прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколі огляду місця події; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 ; довідці про результати перевірки сліду взуття за криміналістичними обліками, протоколу пред`явлення речей для впізнання від 19.12.2018 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Обґрунтовуючи наявність ризиків, слідчий покликається на можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років і підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину. Окрім цього, як зазначено в клопотанні, ОСОБА_5 зареєстрований в м. Білгород Дністровський Одеської області, в м. Івано-Франківську постійного місця проживання не має, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати за межі м. Івано-Франківська та Івано-Франківської області, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, в якості наявного ризику слідчий покликається на можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних, оскільки ОСОБА_5 свою вину у вказаних злочинах не визнає, ним можуть вживатися заходи з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; а також на можливість ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, вчинив тяжкий злочин, окрім цього 14.12.2018 ОСОБА_5 слідчим відділом Івано-Франківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, а тому з метою отримання засобів для існування може продовжити свою злочинну діяльність, що характеризує вказану особу як таку яка на шлях виправлення та перевиховання не стає.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити, з підстав, викладених в ньому, а також просив визначити альтернативний захід у вигляді застави на розсуд суду.

Захисники підозрюваного в судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили та просили відмовити в його задоволенні, оскільки вважають наведені прокурором ризики не доведеними, просили врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, наявність постійного місця проживання в Одеській області та, в разі, якщо слідчий суддя дійде переконання про обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри, застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, в судовому засіданні захисники покликалися на неналежне оформлення документів, наданих слідчому судді на обґрунтування підозри, пред`явленої ОСОБА_5 14.01.2019 року.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 14 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у протоколах прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколі огляду місця події; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 ; довідці про результати перевірки сліду взуття за криміналістичними обліками, протоколу пред`явлення речей для впізнання від 19.12.2018 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження (не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення), а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 відповідного злочину.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що станом на даний час згідно Ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року №344/20611/18, якою було залишено без змін ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2018 року, щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 11 лютого 2019 року включно та визначено заставу в сумі 105 720 гривень. Вказану суму застави було внесено підозрюваним ОСОБА_5 (що підтвердив прокурор в судовому засіданні), а, відтак, відповідно до вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_5 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього відповідних обов`язків.

Отже, станом на час розгляду даного клопотання до підозрюваного ОСОБА_5 вже застосовано запобіжний захід в рамках іншого кримінального провадження у вигляді застави із покладенням на нього відповідних обов`язків, як і роз`яснено у відповідному судовому рішенні наслідки порушення умов застави.

При цьому, враховуючи конкретні обставини правовідносин в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину, незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місце проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має постійного джерела прибутку.

В той же час, враховуючи конкретні обставини в даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що згідно Ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року №344/20611/18 та ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави (у зв`язку з її сплатою до бюджету), слідчий суддя приходить до висновку про те, що на даному етапі прокурором не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та обґрунтованим в судовому засіданні.

Так, слідчий суддя звертає увагу на те, що подія, з приводу якої підозрюваному ОСОБА_5 оголошено підозру, мала місце 11 грудня 2018 року.

Підозру ОСОБА_5 оголошено 14 січня 2019 року.

Слідчим не доведено, що з моменту оголошення підозри ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування. В судове засідання щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 прибув особисто за власною волею.

ОСОБА_5 має зареєстроване в м. Білгород-Дністровський Одеської області місце проживання ( АДРЕСА_2 , а також має стійкі соціальні зв`язки (проживає з матір`ю).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що частково доведений прокурором певний ступінь ризику можливості переховування підозрюваного від органу досудового слідства та суду, можливість впливу на свідків та потерпілих, та продовження злочинної діяльності, на думку слідчого судді, можна усунути шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що до ОСОБА_11 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк, що не перевищує строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, - до 13 березня 2019 року включно, заборонивши йому щоденно у період часу з 22:00 по 06:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя повторно акцентує увагу на тому, що станом на даний час до підозрюваного ОСОБА_5 вже є застосованим запобіжний захід у вигляді застави в рамках іншого кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно у період часу з 22:00 по 06:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з усіма свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 13 березня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 17 січня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1