Єдиний унікальний номер 205/58/19
Єдиний унікальний № 205/58/19
Провадження № 1-кс/205/84/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000039 від 04.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (м. Дніпро), українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах, -

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , 03.01.2019 року близько 13 годин 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) разом із невстановленою особою перебували в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де побачили раніше їм знайомого ОСОБА_7 , після чого останні почали розпивати спиртні напої, де в цей час та місці у ОСОБА_6 раптово виник умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), а саме відкрите викрадення мобільного телефону «HUAWEI 22» imei НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Керуючись раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна (грабіж),діючи умисно із корисливої зацікавленості і реалізуючи свої злочині наміри, ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_7 , який утримував в своїй правій руці мобільний телефон «HUAWEI 22»,та за допомогою ривка вихопив у останнього мобільний телефон. Після чого ОСОБА_6 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілому майнову шкоду в сумі 1500 гривень 00 копійок.

Умисні дії, ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), кваліфікуються за ч. 1 ст. 186 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 03.01.2019 року близько 16 годин 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), маючи заздалегідь виниклий умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, перебував біля гаражного приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де побачив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є ОСОБА_9 , якого обрав для себе, як об`єкт свого злочинного посягання. Так, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись за вказаною адресою, використовуючи кухонний ніж, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тим самим склав у неповнолітнього потерпілого враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, цим подавивши волю ОСОБА_8 до подальшого опору, ОСОБА_6 заволодів належними йому коштами в сумі 200 (двісті) гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисні дії, ОСОБА_6 , які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), кваліфікуються за ч. 1 ст. 187 КК України.

10.01.2019 року слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186, ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор в судовому засіданні, посилалася на необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і є наявними ризики передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний та його адвокат в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечували з огляду на недоведеність прокурором ризиків, що вказані у клопотанні. Просили слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, адвоката, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Згідно пункту 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Відповідно до ч.2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в матеріалах справи даних, зокрема протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , протоколу огляду місця події від 03.01.2019 року, договору про надання фінансового кредиту під заставу № 35.29565/0 від 03.01.2019 року на ім`я ОСОБА_6 , протоколу допиту законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , протоколу допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 08.01.2019 року, протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 08.01.2019 року, протоколу огляду місця події від 03.01.2019 року, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbelland Hartleyv. theUnited Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Відтак, враховуючи положення вищенаведених норм процесуального закону слідчий суддя доходить висновку, щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Окрім цього, слідчий суддя вважає обґрунтованими і наведені прокурором у своєму клопотанні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України). Такий висновок слідчого судді ґрунтується на тому, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2019 року було надано дозвіл на затримання такого підозрюваного через доведеність дій переховування від органів досудового розслідування.
Однак, в даному випадку, на думку слідчого судді прокурор доводячи наявність обґрунтованої підозри у сукупності з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не надав слідчому судді переконливих доводів і не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Твердження того, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, не є обов`язковою вимогою для суду, щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вказане підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини зокрема рішенням у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року.
Слідчим суддею під час обрання запобіжного захожу відносно ОСОБА_6 також в повному обсязі враховуються дані щодо особи підозрюваного, зокрема те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що саме заборона цілодобово залишати житло, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виключить можливість у підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, не підлягають застосуванню запобіжні заходи, такі як: порука, особисте зобов`язання, застава, виходячи з оцінки матеріального стану, тяжкості інкримінованого правопорушення, відсутності поручителів.
Згідно ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваної та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить право підозрюваного на свободу, та повністю буде запобігати вищевказаним ризикам.
Також слідчий судді вважає за необхідне одночасно із застосуваннямзапобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб покласти на підозрюваного передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки, зокрема: 1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваному залишати житло цілодобово 3) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
1. В задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, відмовити.

2. Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 00 год. 05 хв. 23 травня 2019 року, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

3. У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваному залишати житло цілодобово 3) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими, у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: _________________ року.

___________________________/____________________/