Справа № 621/2671/18
Пр. № 1-кп/621/83/19
Вирок
Іменем України
04 березня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
секретаря - ОСОБА_2 ;
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тросне, Зміївського району, Харківської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

30.09.2008 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

18.08.2009 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.02.2016 року

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в :
В ніч з 20.08.2018 на 21.08.2018 близько 00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та достовірно знаючи, що ОСОБА_5 часто залишає свій автомобіль ВАЗ 2105 державний номер НОМЕР_1 поблизу домоволодіння №1 по вул. Садовій в с.Тросне Зміївського району Харківської області, прийшов за вищевказаною адресою та переконавшись, що вищевказаний автомобіль знаходяться на тому ж самому місці, вирішив здійснити крадіжку акумулятора з автомобіля ВАЗ 2105 державний номер НОМЕР_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, в той же день та час, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, знаходячись поблизу будинку №1 по вул.Садовій в с.Тросне таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, викрав акумулятор ТМ «BARS» silver чорного кольору, гарантійний номер 1623180С із автомобіля ВАЗ 2105 державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Після чого, заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №74.2018 від 28.08.2018, майнову шкоду на загальну суму 1117 грн. 80 коп.

Крім того, 27.08.2018 близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в с.Тросне Зміївського району, Харківської області у ОСОБА_4 виник умисел на знищення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня близько 22 год., перебуваючи поблизу земельної ділянки, що розташована за адресою с. Тросне вул. Садова,1, Зміївський район, Харківська область, де знаходився автомобіль ВАЗ 2105, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних стосунків до останього, діючи з умислом, направленим на знищення чужого майна шляхом підпалу, упевнившись в тому, що в салоні зазначеного автомобіля нікого не має, усвідомлюючи, що в результаті його дій можуть настати більш тяжкі наслідки у вигляді пошкодження житлових будинків, що знаходились неподалік, через відкрите вікно облив переднє праве сидіння запальною речовиною та за допомогою недопаленої цигарки здійснив підпал. Після розповсюдження вогню на автомобілі, ОСОБА_4 зник з місця вчинення ним злочину.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , вогнем було знищено документи на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти в розмірі 3000 грн. та автомобіль ВАЗ 2105 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №77/2018 від 19.09.2018 становить 21192 грн 78 коп, чим ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 24 192 грн.78 коп.

Крім того, в середині вересня 2018 року, більш точної дати встановити не сталося за можливе, перебуваючи в с.Островерхівка Зміївського району, Харківської області у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, таємно, протиправно з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, здійснив з неогородженої території вищевказаного домоволодіння крадіжку велосипеду марки «Україна», чорного кольору, в справному стані. Бувшого у вжитку, без механічних пошкоджень, 1995 року виготування, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4208 становить 1000 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Крім того, 18.01.2019 року в період часу з 13 год до 14 год. у ОСОБА_4 , який перебував на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, в той же день та час, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, перебуваючи за вищевказаною адресою, повторно, шляхом вільного доступу, викрав бензопилу ТМ «Минск МТЗ МБП-4500» помаранчевого кольору, що належить ОСОБА_7 .

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №218 від 23.01.2019, майнову шкоду на загальну суму 1247 грн.60 коп.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення, цивільний позов визнав повністю. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом вчиненого в ніч з 20.08.2018 на 21.08.2018 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом від 27.08.2018, суд кваліфікую за ч.2 ст.194 КК України, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом вчиненого в середині вересня 2018 року та за епізодом від 18.01.2018, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Згідно з абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 відносяться до середньої тяжкості злочинів та тяжкого злочину.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої міська рада компрометуючими матеріалами не володіє, одружений.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру і дійшов висновку, що його виправлення і перевиховання можливе в умовах ізоляції від суспільства, що запобігатиме вчиненню нових злочинів.
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 129 КПК ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судовим розглядом встановлено, що діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинена майнова шкода на загальну суму 25 310 грн. 58 коп, розмір якої підтверджується даними висновків експертиз.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 1166 ЦК України, передбачає прямий зв`язок між виною особи та наслідками, які наступили у результаті неправомірних дій особи.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає доведеним, що у зв`язку із протиправними діями ОСОБА_4 ОСОБА_5 , дійсно зазнав душевних страждань. Крім того, враховується характер злочину та його негативні наслідки для позивача.
Таким чином, з урахуванням ст.ст.23, 1167 ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд виходячи із засад розумності виваженості та справедливості визначає розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 в сумі 5000 грн. Отже, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз за цим кримінальним провадженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.185 КК України до 3 (три) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.185 КК України до 4 (чотири) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.194 КК України до 5 (п`ять) років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 24 січня 2019.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 23 000 грн. ( двадцять три тисячі) 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. ( п`ять тисяч) 00 коп., а загалом 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: велосипед марки «Україна» чорного кольору, без пошкоджень, який передано потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, вважати повернутим законному володільцю; бензопилу ТМ «Минск МТЗ МБП-4500» помаранчевого кольору, яку передано потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, вважати повернутим законному володільцю; обгорілий кузов автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , акумулятор ТМ «BARS» чорного кольору з автомобіля ВАЗ2105 державний номер НОМЕР_1 , які передано потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання, вважати повернутим законному володільцю; полімерну пляшку об`ємом 1 л зі слідами пальців рук знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи № 74.2018 від 200 грн, за проведення дактилоскопічної експертизи №1341 2 288 грн. за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №77.2018 250 грн., за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №218 170 грн., за результатами проведення товарознавчої експертизи №4208 170 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення,а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий