УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 463/7691/18
провадження № 51-532впс19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні подання Львівського апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року про повернення скарги на бездіяльність т.в.о. директора ТУ ДБР у Львівській області з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
До Верховного Суду в порядку частини 3 статті 34 КПК надійшло подання Львівського апеляційного суду про направлення зазначеного кримінального провадження з указаного суду до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання обґрунтовується тим, що заявники оскаржують бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_7 та помічником судді ОСОБА_8 , що відповідно до частини 2 статті 32 КПК унеможливлює розгляд провадження вказаним судом.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання належить задовольнити на таких підставах.
Положенням частини 3 статті 34 КПК встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду.
Згідно з частиною 2 статті 32 КПК кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення повинно здійснюватися судом найбільш територіально наближеним до суду, в якому останній обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці.
Окрім того, пунктом 3 частини 1 статті 34 КПК встановлено обов`язок суду, який згідно з частиною 2 цієї ж статті вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передати кримінальне провадження на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.
Разом із тим, у статті 42 КПК визначено статус підозрюваного та обвинуваченого. Матеріали провадження не містять даних, які б підтверджували, що суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_7 та помічник судді ОСОБА_8 мають такий процесуальний статус. А сам по собі факт звернення особи із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення, на його думку, суддями кримінального правопорушення, не дає законних підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Також за матеріалами провадження не встановлено наявність на даний час таких обставин, які свідчать про необхідність передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду з огляду на положення пункту 2 частини 1 статті 34 КПК, що передбачає таку можливість, коли після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
З огляду на викладене підстав, передбачених частиною 1 статті 34 КПК, для передачі провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року колегія суддів не вбачає, тому клопотання Львівського апеляційного суду задоволенню не підлягає.
Керуючись статтею 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання Львівського апеляційного суду про направлення провадження (справа № 463/7691/18) за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року про повернення скарги на бездіяльність т.в.о. директора ТУ ДБР у Львівській області з одного суду апеляційної інстанції до іншого залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3