Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7545/18
Провадження №1-кп/523/439/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з угодою про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим у кримінальному провадженні за №0001412 від 24.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно, в силу ст.. 89 КК України не маючого судимостей.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

Встановив:

За змістом обвинувального акту встановлено, що 24.03.2018 року о 14:57 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва №436», розташованому по вул. Добровольского, буд.73 у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись сприятливими умовами, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з прилавку викрав дві упаковки зубної пасти «Інова Сенсетив» об`ємом 75 мл. вартістю 81,63 грв. кожна, дві упаковки зубної пасти марки «Сплат зубна паста Ультракомплекс» об`ємом 100 мл. вартістю 57,62 грв. кожна, сховавши в кишені куртки, після чого пройшов через касу магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши представнику потерпілого в особі ТОВ «РУШ» магазин «Єва №436» ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 278,50 гривень.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яка була укладена між сторонами 30 травня 2018 року.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно за змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку, для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, для представника потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також відповідно до ст.476 КПК України було з`ясоване питання, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення, а саме що у разі невиконання угоди потерпілий або прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, в угоді зазначається щире каяття, повне визнання своєї провини. Обставин, які обтяжують покарання під час досудового слідства не встановлені.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні за наявності підстав вважав за можливе затвердити угоду про примирення, так як вона відповідає вимогам діючого КПК України, вид і розмір покарання на його думку співвідносяться з характером та ступенем скоєного ОСОБА_4 діяння, обвинувачений повністю визнав свою вину, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості відповідно до положень ст.12 КК України, від представника потерпілого не має ніяких претензій.

Обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого, будучи ознайомленими зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, передбаченими ст.ст. 473-474 КПК України, повністю підтвердили добровільність укладення цієї угоди, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось згідно зі ст.ст. 314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Крім того, представник потерпілого підтвердив відсутність майнової шкоди та позивних вимог щодо обвинуваченого. Також відповідно до ст.476 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_4 зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди; обвинуваченого ОСОБА_4 який погодився з кваліфікацією його дій за ознаками ст.185 ч.1 КК України, та пояснивши, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу він викрав в магазині «Єва» упаковки з зубною пастою; представника потерпілого, який просив затвердити угоду, призначив ОСОБА_4 покарання, визначеного в угоді про примирення, дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст.291, 471 КПК України, та умови угоди не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яка була укладена між сторонами 30 травня 2018 року.

При вирішенні питання щодо затвердження угоди в частині міри покарання ОСОБА_4 суд враховує умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, те, що він в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей, має постійне місце мешкання та реєстрації, його негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме відеозапис з камер спостережень магазину «ЄВА №436» ТОВ «РУШ», розташованому по вул. Добровольського, буд.73 в м. Одесі, долучених до матеріалів кримінального провадження за №0001412 від 24.03.2018р., які суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Також встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0001412 від 24.03.2018р. до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням санкції ч.1 ст.185 КК України та вимог ст.ст.50, 53 цього ж Кодексу, суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, враховуючи умови угоди, особу обвинуваченого, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних збитків, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, у зв`язку з чим скасуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 394-395, 471, 473-476 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 травня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого в особі ТОВ «РУШ» магазин «Єва №436» ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

Речовий доказ - відеозапис з камер спостережень магазину «ЄВА №436» ТОВ «РУШ», розташованому по вул. Добровольського, буд.73 в м. Одесі, долученого до матеріалів кримінального провадження за №0001412 від 24.03.2018р. в якості речового доказу зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження за №0001412 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2018 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1