Ухвала
Іменем України

7 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 533/1196/17

провадження № 51-9025 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
За вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 травня 2018 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кременчук Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК) такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вирішено питання речових доказів кримінальному провадженні та витрат на лікування потерпілого.
За вироком суду, ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 10 вересня 2017 року о 21 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у першому вагоні приміського поїзду №6536 сполученням Кременчук-Полтава на станції «Козельщина», на ґрунті неприязних відносин, ножем, який мав при собі, умисно наніс удар потерпілому ОСОБА_6 в область черевної порожнини, внаслідок чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 19 травня 2018 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.

У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування судових рішень стосовно ОСОБА_4 через безпідставність його засудження. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Твердить, що вирок суду першої інстанції постановлено з порушеннями вимог ст.ст. 23, 89, 94, п. 1 ч. 2 ст. 284, 370, 404, ст. 413 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Просить кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрити.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК не підлягають.

Свій висновок суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які було оцінено відповідно до ст. 94 КПК, та в їх сукупності правильно визнано судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 . Вирок відповідає вимогам статей 370, 373374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а кваліфікація дій засудженого за ч. 1 ст. 121 КК є правильною.

Такі висновки відповідають наданим у судовому засіданні показанням потерпілого ОСОБА_6 про обставини події та свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що узгоджуються між собою та підтверджуються даними протоколу слідчого експерименту від 2 жовтня 2017 року, даними висновків судово-медичних експертиз №870 та №880, з яких вбачається, що тілесне ушкодження у вигляді одиночного проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням сальника утворилося від дії колючо-ріжучого предмету. При цьому, враховуючи характер і розташування пошкодження, ОСОБА_6 не міг нанести його собі сам, а його показання щодо локалізації, механізму, кількості нанесених йому тілесних ушкоджень можуть відповідати даним судово-медичної експертизи.

Суд належним чином дослідив ці та інші докази у справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх належності, допустимості, достовірності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому, визнавши його винуватим та вірно кваліфікував його дії.

Крім того, доводи касаційної скарги є аналогічними за змістом доводам, наведеним в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_4 , які перевірив суд апеляційної інстанції та визнав безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 404, 419 КПК.

Касаційна скарга не містить переконливих доводів щодо обставин у справі, які слід було б перевірити за матеріалами кримінального провадження. Із поданих до неї копій судових рішень видно, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3