У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2019 Справа №607/24298/18

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 22.01.2019р. про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0002742 від 19.09.2018р.,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0002742 від 19.09.2018р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2018р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 26 січня 2018 року.

Прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 поза підготовчим судовим засіданням, яке було проведено 22 січня 2019 року, направлено до суду клопотання в рамках даного кримінального провадження про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

За ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Заслухавши прокурора ОСОБА_7 , який підтримав заявлене клопотання про продовження терміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з посиланням на наявність ризиків, для уникнення яких необхідно продовжити перебування обвинуваченого під вартою, клопотання захисника ОСОБА_5 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , які просять змінити раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, оскільки продовження існування ризиків прокурором не доведено, зменшення наявних ризиків, які існували станом на дату обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його відповідного продовження, у обвинуваченого поганий стан здоров`я, що унеможливлює його перебування під вартою, ОСОБА_6 має постійне місце проживання і реєстрації, що в сукупності свідчить про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якшого із запобіжних заходів, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2018р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 26 січня 2018 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летель проти Франції» від 26.06.1991р. зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу». Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Тому, враховуючи зазначені обставини, вказані слідчим у клопотанні наявні ризики, які підтриманні в судовому засіданні прокурором та встановленні при їх розгляді слідчим суддею, відносно ОСОБА_6 і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідав обставинам вчиненого кримінального правопорушення, на етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовував таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. В подальшому, запобіжний захід був продовжений на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, ОСОБА_6 перебуває під вартою уже чотири місяці, судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не розпочинався через неявку потерпілих.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою (в даному випадку обмеження прав) обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, а необхідно дослідити і довести серйозність пред`явлених обвинувачень, обґрунтованість підозри, ризик ухилення та перешкоди здійсненню правосуддя, а згідно п. 3 ст. 5 Конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом часу перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання під вартою (рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Доронін проти України (п. 63), «Сергій Волосюк проти України».

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який хоч і є особою раніше судимою, проте він має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я обвинуваченого потребує огляду і спостереження з боку працівників медичного закладу, а також враховуючи тривалий термін перебування його під вартою, суд прийшов до висновку, що під час вирішення клопотання продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 прокурором не доведено, що шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як це клопоче захисник і обвинувачений із покладенням відповідних обов`язків, не буде забезпечено уникнення наявних ризиків, виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і дотримання його належної поведінки.
Таким чином, суд вважає за доцільне змінити раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків терміном до 60 діб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 376, розділом ІІ КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 22.01.2019р. про продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 , яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити раніше застосований під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, що в АДРЕСА_1 , в період з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності), звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти із зали суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не залишати житло за адресою: в АДРЕСА_1 , в період з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності); прибувати до прокурора у даному кримінальному провадженні та суду на першу вимогу; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання документи для виїзду за кордон (за наявності).

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 24 березня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1