УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 1276941/18

провадження № 51-451ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальність «Агрохім-Захист» (далі ТОВ «Агрохім-Захист») ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Вінницькій області підполковника податкової поліції ОСОБА_5 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Агрохім-Захист» () у безготівковій формі за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у ПАТ «КБ «Приватбанк» (МФО 320649), що розташований за адресою: вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпро.
Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 23 травня 2018 року повернув апеляційну скаргу директора ТОВ «Агрохім-Захист» ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, директор ТОВ «Агрохім-Захист» ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Насамперед Верховний Суд вважає за необхідне відзначити, що згідно зі змістом касаційної скарги та її прохальної частини ОСОБА_4 оскаржує до Верховного Суду ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року у справі № 127/6941/18 та просить її скасувати, однак, як убачається з доданої до його касаційної скарги копії судового рішення, апеляційну скаргу директора ТОВ «Агрохім-Захист» ОСОБА_4 було повернуто ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року.
Однак не дивлячись на вищенаведене, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, -в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвала суду апеляційної інстанції, якою було повернуто апеляційну скаргу директора ТОВ «Агрохім-Захист» ОСОБА_4 , була постановлена 23 травня 2018 року. Таким чином останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для ОСОБА_4 було 27 серпня 2018 року.
Однак, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на зазначене судове рішення лише 19 лютого 2019 року (згідно з відбитку штемпеля на конверті), тобто поза межами визначеного ч. 2 ст. 426 КПК трьохмісячного строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Однак директор ТОВ «Агрохім-Захист» ОСОБА_4 , звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою поза межами строку на касаційне оскарження, не порушив питання про поновлення йому цього строку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки директор ТОВ «Агрохім-Захист» ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження і не порушив питання про поновлення йому цього строку.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу директора ТОВ «Агрохім-Захист» ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3