Справа № 342/1180/15-к
Провадження № 1-кс/342/188/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

заявників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову від 23.04.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000135 від 20.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Городенківського районного суду Івано-Франківської області зі скаргою в порядку передбаченому ст.303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження винесеної 23.04.2019 року, відомості щодо якого внесені у в ЄРДР № 0000135 від 20.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В поданій скарзі просять визнати постанову від 23.04.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000135 від 20.05.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, повністю передчасною, дану постанову скасувати та зобов`язати слідчого вчините певні дії, а саме: зобовязати слідчого не покликатись на рішення Городенківського районного суду від 26.05.2010 року; покликатись на постанови від 23.01.2014 року та 02.04.2015 року в справі №2а-1731/11/0970; за результатами проведеної експертизи від 28.04.2016 року №09/03-85 та від 13.04.2016 року №09/03-86 прийти до висновку, що твердження ОСОБА_6 про їх дозвіл на порушення протипожежних норм є неправдиві; допитати працівників ПП "Мередіан"; відкрити, щодо ОСОБА_7 нове кримінальне провадження за ст.382 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скаргу підтримали та просять задовольнити з підстав зазначених в даній скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні скарги, так як постанова винесена слідчим з дотриманням вимог чинного законодавства.

Слідчий СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в судові засідання призначені по справі не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином згідно норм КПК України.

У зв`язку з розглядом скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду поступили матеріали кримінального провадження № 0000135.

Заслухавши осіб, які беруть участь в розгляді скарги, перевіривши матеріали даної скарги, дослідивши витребувані в органу досудового розслідування для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000135, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч. 3 ст. 8 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, в практиці Європейського суду з прав людини щодо питання права на суд, на доступ до нього, чітко визначився підхід, згідно з яким, особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава не повинна вводити правові або чинити нелегітимні перешкоди для здійснення цього права.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

У своїй скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стверджують, що слідство по справі проведено з порушенням норм КПК та обґрунтовують свої твердження.

Судом встановлено, що :

23.04.2019 року слідчим СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження в кримінальному провадженні № 0000135 від 20.05.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях службових осіб Городенківської міської ради або ОСОБА_7 ..

Згідно вимог ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження, в їх сукупності. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий, який здійснював досудове розслідування, не перевірив наведених заявниками обставин щодо вчиненого кримінального правопорушення, а саме не допитано всіх свідків, в матеріалах кримінального провадження відсутні підтвердження того, що виклики свідків, яких не вдалось допитати, проводились у відповідності до вимог КПК України.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема й рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав особи під час досудового розслідування, у кожному окремому випадку слідчий суддя зобов`язаний сумлінно і принципово виконувати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та діяти в межах і відповідно до вимог закону.

Так, згідно з ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 3) відмову у задоволенні скарги.

Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Оскільки слідчий не дослідив усіх обставин кримінального провадження, а саме не допитав усіх свідків по даному крмінальному провадженню, зокрема працівників ПП «Мередіан», які створювали проект документації із землеустрою, та не аргументував в постанові про закриття, відсутності необхідності допиту цих чи ще якихось інших осіб, тому зважаючи на викладене, з метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, суд вважає за необхідне подану скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково, а постанову слідчого слід скасувати бо досудове розслідування за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно провести повно та всебічно у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону України та належним чином умотивувати своє рішення.

З приводу вимоги скаржників про дачу судом вказівок слідчому: на які рішенні судів йому слід покликатись під час проведення слідства; як слідчому слід оцінювати висновки експертиз; які ще слід порушувати справи проти ОСОБА_7 , і за якою статтею КК України; тощо, як того вимагають скаржники у своїй скарзі, то слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Однак в п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року вказано, що Суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України. Отже право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно органом досудового розслідування.

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Баглай проти України" (Baglay v. Ukraine), № 22431/02, п. 31, рішення від 8 листопада 2005 року, та "Стоянова та Недельку проти Румунії" (Stoianova and Nedelcu v. Romania), № 77517/01 та № 77722/01, п. 20) право на кримінально-правове переслідування належить саме органу державної влади, який наділений компетенцією щодо проведення кримінально переслідування чи його припинення.

У зв`язку із чим в цій частині задоволення скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , слід відмовити.

Тому слідчий суддя, враховуючи, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року); та зважаючи, що усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову від 23.04.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000135 від 20.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Городенківського відділу поліції Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_8 від 23.04.2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000135 від 20.05.2015 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування здійснити досудове розслідування за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з дотриманням норм КПК України.

Копію ухвали негайно вручити заявнику та особам, що брали участь у розгляді справи.

Матеріали кримінального провадження №0000135 повернути до Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1