ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1597/19 Суддя доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

21.11.2000 року Харківським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 141 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі;

21.05.2004 року Харківським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 71 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

07.10.2009 року Харківським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 2 роки;

05.11.2013 року Харківським районним судом Харківської області за частиною 1 та 2 статті 185, статтею 70 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі;

25.11.2013 року Київським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

11.04.2014 року Харківським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі;

22.07.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 70, статтею 72 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі;

05.12.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 187, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

11.12.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 1 та 4 статті 70 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців;

за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На пілставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2017 року у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням, визначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№27) до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 07.06.2016 року.

Відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (в ред. Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року) зараховано в строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 07.06.2016 по 21.01.2019 року включно із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України

Вироком встановлено, що 13.03.2016 року приблизно о 05 год.14 хв. ОСОБА_7 , реалізуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою прийшли в ОСТ «Дружби Колективів», що за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65. Перебуваючи біля садової ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_7 разом з невстановленою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, заздалегідь розподіливши між собою ролі підійшли до автомобілю ВАЗ 2170 в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , а фактично користується ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 пристосованою для вчинення злочину свічкою запалення від автомобілю розбив заднє ліве скло, а невстановлена в ході досудового розслідування особа через розбите скло автомобіля кинула пластикову пляшку з бензином, ОСОБА_7 у свою чергу за допомогою сірників підпалив автомобіль. В подальшому ОСОБА_7 разом з невстановленою особою з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку. В результаті підпалу, вогнем повністю знищено автомобіль ВАЗ 2170 та особисті речі потерпілого ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 12 000 грн., паспорт громадянина України, два свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, статутні документи на садові товариства «ЮЖДГипроцемент» та «Південний 1». Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №4291 від 29.04.2016 року потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на суму 108550, 00 грн.

Також, 20.05.2016 року близько 02 год. 10 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в районі кіоску, розташованого біля будинку №52 по пр. Л. Свободи, 52 в м. Харкові, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у приміщення, підійшов до вказаного кіоску та переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, попросив раніше невідому йому ОСОБА_11 для відволікання її уваги продати йому сигарету. Не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_7 , ОСОБА_11 знаходячись у приміщенні кіоску, потягнулася за сигаретою, а ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії є відкритими і поміченими його власником, проник рукою у кіоск, через відкрите вікно для продажу товару, та зірвав з шиї ОСОБА_11 фрагмент ланцюга зі сплаву золота 585 проби, довжиною 42 см, вагою 3,8 грама, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3373 від 14.06.2016 року 2205, 14 грн., та кулон зі сплаву золота 585 проби, вагою 2,4 грама із зображенням «Божої матері», вартістю 1392, 72 грн. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном із місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3597, 86 грн.

23.05.2016 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись на вулиці біля будинку №176 к. 3 по пр. Гагаріна в м. Харкові підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_12 , яка сиділа на лаві на дитячому майданчику та відкрито заволодів, зірвавши з шиї останньої, золотим ланцюгом, 585 проби, вагою 9,92 грами, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №5831 від 23.11.2016 року 4039 грн. 34 коп., після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 04.06.2016 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №76 по пр. Науки в м. Харкові, з метою незаконного збагачення, маючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном поєднане із застосуванням перцевого газового балончику, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_13 , яка заходила у останній під`їзд зазначеного будинку та витягнувши з кишені куртки перцевий газовий балончик, бризнув з нього в обличчя останній, від чого у ОСОБА_13 запекли очі та обличчя, чим спричинив насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого. Потім ОСОБА_7 зірвав з шиї ОСОБА_13 ланцюг зі сплаву срібла 925 проби із покриттям золота 900 проби, довжиною 55 см, вагою 8,42 грама, вартість якого встановити не виявилось можливим, згідно свідчень ОСОБА_13 вартістю 600 грн. Після чого з викраденим майном із місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 600 грн.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини справи, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 194 КК України - у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. Застосувати положення ч.1 ст. 70 та ч.4 ст. 70 КК України та остаточно призначити покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Зазначає, що обвинувачений 10 разів судимий, що свідчить про антисоціальну поведінку обвинуваченого.

Ставить під сумнів щире каяття обвинуваченого, оскільки відомостей про відшкодування шкоди відсутні.

Крім того вказує що злочин було вчинено загально небезпечним способом

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 , думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно непрацевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також ставлення його до вчиненого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття та обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру покарання яке необхідно призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України та ст. 70 КК України за сукупністю злочинів - є обґрунтованим.
Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що істотно збільшують небезпеку обвинуваченого, окрім тих, що наведені у вироку, колегія судів не вбачає.

Відтак, призначене ОСОБА_7 остаточне покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для будь для погіршення становища обвинуваченого та призначення йому більш суворого покарання, колегія суддів не вбачає.

Що стосується апеляційних доводів потерпілого стосовно його сумніву у існуванні щирого каяття обвинуваченого, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки обвинувачений визнав себе винним у вчиненні всіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердив всі обставини вказані у обвинувальному акті, цивільні позови визнав також в повному обсязі, розкаявся..

Відомостей які б спростовували вказані обставини потерпілим не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування в частині призначеного покарання та ухвалення вироку відсутні.

Крім того відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачений перебуває під вартою з 7 червня 2016 року, а покарання призначене за правилами ч.4 ст. 70 КК України, відтак до нього підлягає застосуванню ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Таким чином ОСОБА_7 належить зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 7 червня 2016 року до набрання вироком законної сили, тобто по 2 квітня 2019 року.

З огляду на викладене ОСОБА_7 слід вважати таким, що повністю відбув призначене покарання та підлягаює звільненню з-під варти в залі суду.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення .
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 7 червня 2016 року по 2 квітня 2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що повністю відбув призначене покарання та звільнити його з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали

Головуючий суддя

Судді