Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 142/183/17
провадження № 51-715ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2018 року й ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000014 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштанків Кодимського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Кодимського районного суду Одеської області від 24 вересня 2013 року за ст. 395 КК до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, звільненого 27 грудня 2013 року по відбуттю строку покарання;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Баштанків Кодимського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що відповідно до ст. 89 КК судимостей не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК.

Встановлені обставини
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2018 року:
ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 9 місяців з конфіскацією всього майна;
ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна.
Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційні скарги захисників залишено без задоволення, а вирок місцевого суду щодо

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок місцевого суду й ухвалу суду апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, касаційна скарга захисника не містить обгрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 284, 370, 374, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу. Захисник не посилається на конкретні положення кримінального процесуального закону, не дотриманих, на її думку, судами першої й апеляційної інстанцій із зазначенням того, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень та чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції. Натомість захисник вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Також у касаційній скарзі захисника не зазначено, чи заявлялися стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимог ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також, які конкретно доводи її апеляційної скарги в порушення ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд не дослідив, не перевірив та не оцінив,внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Крім того, не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, захисник у касаційній скарзі не навела доводів на спростування кожного висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення її апеляційної скарги.
Вимоги захисника про закриття кримінального провадження не містять відповідного тому обгрунтування з посиланням на конкретні положення процесуального закону, які, на її думку, підлягають застосуванню.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2018 року й ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5

та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3