Справа №127/9397/19
Провадження №1-кп/127/283/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2019 р. за № 0000670 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, фізичної особи-підприємця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у листопаді 2016 року в м. Вінниці погодився на пропозицію свого знайомого на ім`я ОСОБА_5 , дії якого є предметом розслідування в іншому кримінальному провадженні, який запропонував йому за винагороду в розмірі 4 000 гривень зареєструватися фізичною особою - підприємцем, пояснивши, що фактично ОСОБА_3 підприємницькою діяльністю займатися не буде. При цьому ОСОБА_3 усвідомлював, що в подальшому до діяльності зареєстрованих з використанням його документів суб`єктів господарської діяльності він не буде мати жодного відношення, однак погодився надати свої документи у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У подальшому, 21 листопада 2016 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , прибув до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, розташованого по вулиці Соборній, 59 в м. Вінниці. Перебуваючи у приміщенні Вінницької міської ради ОСОБА_3 власноруч заповнив реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця встановленого зразка, у якій містилися завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 має намір займатися підприємницькою діяльністю, зокрема: діяльністю посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, оптовою торгівлею відходами та брухтом; неспеціалізованою оптовою торгівлею, діяльністю у сфері права, консультування з питань комерційної діяльності й керування, відновлення відсортованих відходів. Після заповнення та підписання, ОСОБА_3 особисто подав реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця державному реєстратору реєстраційної служби Вінницької міської ради, долучивши копію особистого документа - довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданої 11.12.1998 року Державною податковою інспекцією м. Вінниці. Після перевірки документів, поданих ОСОБА_3 , 21.11.2016 року державний реєстратор Вінницької міської ради ОСОБА_6 виготовила Опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи - підприємця», який ОСОБА_3 засвідчив своїм підписом. На підставі поданих ОСОБА_3 документів, 21.11.2016 року державним реєстратором Вінницької міської ради ОСОБА_7 , проведено державну реєстрацію фізичної особи - підприємця « ОСОБА_3 » (номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 2 055444 від 21.11.2016). Продовжуючи свої умисні протиправні дії, 30.11.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, розташованій за адресою: м. Вінниця, вул. Костянтина Василенка, 21, особисто заповнив та подав уповноваженій особі заяву про застосування спрощеної системи оподаткування і його було взято на облік, як платника податків. Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 09.12.2016 ОСОБА_3 у Вінницькому відділенні АТ «Сбербанк» відкрив розрахункові рахунки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та отримав стартові ключі і сертифікати до системи дистанційного банківського обслуговування клієнтів IFOBS. Після реєстрації фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , він, відповідно до раніше досягнутих із ОСОБА_5 домовленостей, підприємницьку або управлінську діяльність не здійснював, а реєстраційні документи фізичної особи - підприємця передав указаній особі, що призвело у подальшому до використання суб`єкта господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 у незаконних схемах з мінімізації податкових зобов`язань суб`єктами реального сектору економіки.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-470, 472 КПК України, 26 березня 2019 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000670 від 26.02.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 було укладено угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим суд, на виконання вимог ч. ч. 2, 3 ст. 474 КПК України, невідкладно перейшов до її розгляду.
Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 205-1 КК України, тобто внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що він, як прокурор у даному кримінальному провадженні, є стороною даної угоди тому просив здійснювати судове провадження за його участі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що допомоги захисника не потребує, угоду про визнання винуватості укладав добровільно, має можливість та згоден виконати всі умови угоди, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі та просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Згідно положень ст. ст. 468, 469 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 472, ч. ч. 2, 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України та порушень норм останньої судом не встановлено.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження угоди, регламентовані ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Судом виконані вимоги ч. 3 та ч. 6 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, шляхом опитування сторін, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підстав, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, тобто внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, при цьому сторони врахували фактичні обставини вчиненого правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості, даних про особу обвинуваченого, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, тобто наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 205-1 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Доказів щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо речових доказів та судових витрат до суду не надано.

Керуючись ст. ст. 124, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 березня 2019 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000670 від 26.02.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя