Справа № 524/522/16-к
Провадження №1-кс/524/950/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 Автозаводського районного суду м. Кременчука в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 по відвід судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0002384 від 16.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 263 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
25 лютого 2019 року в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 263 ч.1 КК України прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_6 ..
Вказана заява в порядку, визначеному ст.35 КПК України була передана судді ОСОБА_1 ..
В судому засіданні при розгляді заяви про відвід прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 пояснила, що за результатами досудового розслідування обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України направлено до Автозаводського районного суду м. Кременчука. В ході судового розгляду справи поведінка головуючого судді ОСОБА_6 викликає у сторони обвинувачення сумніви щодо неупередженості судді. Зокрема, головуючим безпідставно відхиляються клопотання сторони захисту та сторони обвинувачення, що перешкоджає встановленню обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження. Також судом безпідставно скасовано запобіжний захід ОСОБА_5 .. Вважає, що прийняті судом під головуванням судді ОСОБА_6 процесуальні рішення свідчать про сформовану позицію головуючого судді щодо невинуватості обвинуваченого.
Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. В своїх письмових поясненнях просила розгляд заяви прокурора про відвід розглянути за її відсутності через зайнятість в інших судових засіданнях. В задоволенні заяви про відвід просила відмовити, через те, що відвід вважає необґрунтованим оскільки нею, як головуючим по справі, здійснюється судовий розгляд відповідно до вимог Конституції України та Кримінально-процесуального кодексу України та при постановленні ухвал належним чином обґрунтовуються підстави відмови чи задоволення клопотання як сторони обвинувачення, так і сторони захисту.
Обвинувачений та його захисник, проти задоволення заяви про відвід заперечували. Вважали, що підстави для відводу відсутні. Зазначили, що відмова суду в задоволенні клопотань сторони обвинувачення чи захисту, не вказує на упередженість головуючого по справі.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду заяви про відвід.
Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали заяви про відвів, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своєму рішенні по справі Oleksandr Volkov проти України від 9 січня 2013 року(остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб`єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з`ясувати чи суддя суб`єктивно вільний від особистих упереджень або необ`єктивності у окремій справі; та (іі) об`єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об`єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб`єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб`єктивну безсторонність судді, вимога об`єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.
На переконання суду, викладені прокурором доводи на обґрунтування відводу не свідчать про те, що поведінка головуючого по справі, в тому числі прийняті процесуальні рішення про відмову чи задоволення клопотань, викликають в об`єктивного спостерігача сумніви щодо неупередженості судді.
З огляду на викладе, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заяви прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 по відвід судді ОСОБА_6 ..
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 82 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Заяву прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 по відвід судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0002384 від 16.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 263 ч.1 КК України залишити без задоволення.
Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя ОСОБА_1