Справа № 303/2979/19
Провадження № 1-кс/303/1280/19
У Х В А Л А
15 травня 2019 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
представника скаржника адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
заступника начальника СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській
області ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 21.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000360 від 10.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника СВ Мукачівського РВП Мукачівського ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 21.12.2018 року про закриття кримінального провадження.
Скаргу обґрунтовує тим, що слідчим неодноразово виносились постанови про закриття вказаного кримінального провадження, які в подальшому скасовувались з підстав не забезпечення всебічності і повноти розслідування, не виконання всіх необхідних слідчих та процесуальних дій. Як випливає з тексту оскаржуваної постанови 09 жовтня 2015 року близько 20 годин 45 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER», державний номер Словацької республіки НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 90 км/год. із дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, в темний період доби, поза населеним пунктом по автомобільній дорозі «Київ-Чоп» зі сторони м.Ужгород в напрямку м.Мукачево з включеним ближнім світлом фар. Водій ОСОБА_7 продовжував рухатися по своїй смузі руху та в один із моментів, після проїзду повороту на с.Зняцево Мукачівського району, що розташований з права по ходу його руху, побачив, як зліва на право по ходу його руху пішохід ОСОБА_8 перетинала у невставленому місці проїзну частину в напрямку смуги руху автомобіля. Водій ОСОБА_7 у цій аварійно-небезпечній обстановці застосував екстрене гальмування, з метою запобігання наїзду, однак своїми односторонніми діями уникнути його не зміг. Таким чином, слідством вчинено висновок, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення пішоходом ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України. Вказані висновки слідства, в результаті яких внесено оскаржувану постанову, є передчасними, вчиненими не на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а внаслідок допущеної однобічності, надання явної переваги включно показанням водія ОСОБА_7 . Так, виходячи виключно з показань водія ОСОБА_7 слідством були сформовані та виділені вихідні дані, які в наступному надавались експертам/експертним установам для проведення експертиз, в тому числі комісійної судової автотехнічної експертизи № 2941 від 16.09.2016 року, транспортнотрасологічної експертизи №10/7 від 20.01.2016 року, додаткової комісійної судової автотехнічної експертизи № 1607 від 28.11.2018 року. При цьому, за вихідні дані брались наступні відомості - водій ОСОБА_7 керував автомобілем у темну пори доби, поза межами населеного пункту, в момент, коли побачив, як зліва направо в напрямку смуги руху автомобіля проїзну частину дороги у невстановленому місці перетинає пішохід, застосував екстрене гальмування. При цьому швидкість руху автомобіля була близько 90 км/год. При цьому жодними іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування (крім показів водія ОСОБА_7 ), зазначені відомості не підтверджуються. Проте, згідно з показами потерпілого ОСОБА_3 , дізнавшись про той факт настання дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинула його мати, він 10.10.2015 року близько 09.30 год. прибув на місце події. Оглядаючи місце події, ОСОБА_3 побачив сколки битого скла та пластмасових частинок, які були зосереджені повністю на смузі руху у напрямку м.Ужгорода і фактично були на всій поздовжній частині аж до пішохідного переходу, довжина їх була біля 50-70 м.
14 червня 2016 року було проведено слідчий експеримент. До протоколу слідчого експиременту були надані письмові зауваження, які слідчим розглянуті не були, зокрема щодо незалучення до проведення слідчого експерименту свідка ОСОБА_9 , яка в момент ДТП перебувала в автомобілі, яким керував ОСОБА_7 , тобто була безпосереднім очевидцем події ДТП. Постановою прокуратури Закарпатської області про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 22 листопада 2016 року, слідству були надані обов`язкові до виконання вказівки, зокрема провести за участю експерта авто-техніка, статиста, понятих, прокурора, свідка ОСОБА_9 , водія ОСОБА_7 та його захисника повторний слідчий експеримент з метою встановлення моменту виникнення водію небезпеки для руху та місця зіткнення; за результатами отриманих вихідних даних призначити комплексну судову автотехнічну експертизу щодо механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, виконання якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Зазначене виконане не було, що призвело до невстановлення слідством відомостей, які є необхідними для встановлення істини у справі, забезпечення повноти та всебічності кримінального провадження. Нез`ясованими залишились такі обставини механізм розвитку дорожньотранспортної пригоди, місце зіткнення, швидкість, з якою рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_7 в момент виникнення небезпеки для руху. Натомість всі висновки слідства вчинені на підставі неперевірених показів зацікавленої особи водія ОСОБА_7 і вказані висновки покладені в основу вихідних даних, що надавались слідством для проведення судових експертиз. Навіть висновок про застосування ОСОБА_7 екстреного гальмування не випливає з жодного доказу, нічим не підтверджується, крім його показів.
Таким чином, в процесі досудового розслідування не було вчинено всіх необхідних дій по з`ясуванню обставин дорожньо-транспортної пригоди, оцінка доказів була здійснена неповно, однобічно, керуючись припущенням. Отже внесення постанови від 21 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження є передчасним.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 , кожний окремо, вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити з викладених у ній мотивів.
Заступник начальника СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 у задоволенні скарги просив відмовити.
Прокурор висловив позицію, що скарга є необгрунтованою, підстав для її задоволення не вбачається.
Заслухавши пояснення та доводи учасників розгляду скарги, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Згідно ч.2 ст.84 КПК України визначено такі процесуальні джерела доказів - показання, речові докази, документи, висновки експертів.
На підставі ст.110 КПК України передбачено, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній мають бути викладені обставини, що були підставами для її прийняття, з їх відповідним аналізом органом досудового розслідування, мотивами прийняття постанови та їх обґрунтуванням.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Постановою заступника начальника СВ Мукачівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 21 грудня 2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000360 від 10.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення.
Вивченням наданих слідчим матеріалів кримінального провадження встановлено, що з постанови прокурора відділу прокуратури Закарпатської області від 22 листопада 2016 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2016 року вбачається, що вказана постанова слідчого не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, слідчим не забезпечено всебічність і повноту розслідування. Зокрема, не вжито жодних заходів, спрямованих на встановлення очевидців даної ДТП, не проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_9 .
10.05.2017 року прокурором Мукачівської місцевої прокуратури дано вказівки слідчому СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, у тому числі про проведення слідчого експеримента за участю свідка ОСОБА_9
15 лютого 2018 року постановою заступника прокурора Закарпатської області постанову заступника начальника СВ Мукачівського РВП Мукачівського відділу поліції ГУНП Закарпатській області від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000360, скасовано.
У вищевказаній постанові прокуратури області зазначено, що органом досудового розслідування не вжито жодних заходів для встановлення очевидців дорожньо-транспортної пригоди, а також осіб, які допомагали ОСОБА_7 викликати працівників поліції та медичної допомоги. Також постановою від 27.02.2017 року слідчим задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_3 з приводу допиту його як потерпілого та допиту в якості свідка його дружини ОСОБА_10 , однак, слідчим жодних заходів щодо допиту останніх не вжито.
Вказані процесуальні дії не були виконані і на час винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Таким чином у судовому засіданні з`ясовано, що органом досудового розслідування при винесенні постанови від 21.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000360, не було у повному обсязі додержано вимоги ст.ст.9, 110 КПК України щодо повноти, всебічності досудового розслідування та обгрунтованості прийняття вказаного процесуального рішення.
Тому скарга потерпілого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова заступника начальника СВ Мукачівського РВП Мукачівського ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 21.12.2018 року про закриття кримінального провадження - скасуванню.
Керуючись ст.ст.9, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову заступника начальника СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 21.12.2018 року про закриття кримінального провадження,

внесеного 10.10.2015 року до ЄРДР за № 0000360 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, скасувати.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1