Номер провадження:1-в/521/131/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

за участю захисника - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання адвоката ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) у відношенні ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 відбуває покарання на підставі вироку Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року, яким його було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.05.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17.03.2016 року по 24.05.2016 року.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин і на день подачі подання відбув 2/3 строку покарання, тобто він має право на звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення, відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України.

В характеристиці на ОСОБА_5 вказано, що засуджений працевлаштований на дільниці «Спейс-строй», а в довідці про заохочення та стягнення вказано, що він має три заохочення та шість стягнень, які відповідно до п.14 ст. 134 КВК України погашені.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд вважає, що засуджений, який при відбуванні покарання має три заохочення та шість стягнень, які відповідно до п.14 ст. 134 КВК України погашено, працевлаштований на дільниці «Спейс-строй», довів своє виправлення, тож може бути звільнений умовно-достроково від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що засуджений отримав заохочення протягом 2018 року, одним з яких було знято стягнення, отримане 03.08.2018 року, тож засуджений протягом 2018 року та після чого, станом на 20.02.2019 року, стягнень не мав. Інші стягнення, які отримав засуджений погашені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання так як засуджений став на шлях виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці підтвердив можливість застосування до нього дії ст. 81 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК

України, ст. 6 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково від відбування покарання, що на день ухвалення рішення складає 10 місяців 19 днів невідбутого покарання.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1