Справа № 640/5241/19
н/п 1-кс/640/4358/19
"29" березня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 29.03.2019 о 12 год. 14 хв. надійшло клопотання слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на матеріальні об`єкти, які вилучені 19.03.2019 слідчим СВ ВСП ГУ НП в Харківській області в ході обшуку адміністративної будівлі ДП МОУ «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення», а саме: договір про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг № 47/19 від 25.03.2019 на 6 арк., відповідно до якого зберігачем являється ОСОБА_5 підпис відсутній, поклажодавець ОСОБА_6 підпис наявний; додаток № 1 до договору про надання послуг зберігання та додаткових послуг від 25.03.19 № 47/19 відповідно до якого зберігачем є ОСОБА_5 підпис відсутній, та ФОП ОСОБА_6 , - підпис наявний на 1 арк.; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань на ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_1 ) на 1-му арк.; копію паспорту ОСОБА_6 на 1-му арк.; копію картки фізичної особи платника податків на 1-му арк. на ім`я ОСОБА_6 ; копію витягу з реєстру платників єдиного податку на 1-му арк.; копію довіреності від ОСОБА_6 , якого уповноважено ОСОБА_7 на 1-му арк.; копію державного акту на право постійного користування землею серія ХР-32-01-001655 на 1-му арк.; копію плану землекористування на 2-х арк.; схему генерального плану 2-го поверху адмін будівлі ДП МОУ «ХКМТЗ» на 1-му арк.; наказ №13 від 31.01.2019 про заохочення працівників підприємства відповідно до якого т.в.о. директора ДП МОУ «ХКМТЗ» ОСОБА_5 виплачено надбавку за високі досягнення в праці у розмірі 25% посадового окладу за січень 2019 року підписаний т.в.о. директора ДП МОУ «ХКМТЗ» ОСОБА_5 на 1 арк.; копію наказу МОУ № 646 від 24.11.2015 «Про утворення системи роботи з питань запобігання корупції в МОУ та ЗСУ» на 5 арк.; лист від 14.03.2016 №41 щодо загальної площі нерухомого майна ДП МОУ «ХКМТЗ» на 1-му арк.; контракт від 23.07.2009 укладений між директором ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про прийняття на посаду начальника адміністративно господарського відділу на 2- арк.; наказ №30 від 29.03.2013 про переведення ОСОБА_10 з посади начальника охорони на посаду начальника адміністративно-господарського відділу виконаний від імені в.о. директора ДП МОУ «ХКМТЗ» ОСОБА_11 на 1-му арк.; типовий договір про повну індивідуальну відповідальність укладений між директором ДП МОУ «ХКМТЗ» ОСОБА_11 та працівником ОСОБА_10 на 1-му акр.; копію паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 4-х арк.; копію картки фізичної особи платника податків ОСОБА_5 на 1-му арк.; копію заяви про прийняття на роботу ОСОБА_5 на 1-му арк.; копію наказу №86 від 19.12.2018 про заохочення працівників підприємства відповідно до якого т.в.о. директора ДП МОУ «ХУНР» виплачено надбавку за грудень за високі досягання в праці за грудень 2018 року виконаний від імені заступника директора ДП МОУ «ХКМТЗ» ОСОБА_5 на 1-му арк.; копію наказу № 65-ДП від 06.12.2018 на 1-му арк.; документи, що перебувають у томі №1, томі №2, томі №3, томі №4, томі №5, томі №7, згідно переліку, зазначеного в клопотанні; ноутбук марки «HP» моделі «D165N6W» S/NCND7123VZS, власником вилучених документів та ноутбука є ДП МОУ «ХКМТЗ»; документи та ноутбук, що перелічені вище на теперішній час, знаходяться в ВСП ГУ НП в Харківській області, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 54 та долучені до матеріалів зазначеного кримінального провадження та, в разі накладення на них арешту, також зберігатимуться в ВСП ГУ НП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 54.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 20.03.2019 слідчим слідчого відділення Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_12 повідомлено начальника адміністративно-господарського відділу Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» ОСОБА_10 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 , будучи начальником адміністративно-господарського відділу Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення»,реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх діянь, направлених на власне незаконне збагачення, 19.03.2019 приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись на території ДП МОУ «Харківське управління начальника робіт», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 2, одержав для себе від ОСОБА_7 , який діяв на підставі доручення в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень, за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення директором ДП МОУ «ХК МТЗ» щодо укладення між вказаним підприємством в особі тимчасово виконуючого обов`язки директора ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 договору про надання послуг зберігання на частину складського приміщення площею 100 квадратних метрів, а також щодо надання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 частини складського приміщення площею 75 квадратних метрів без будь-якого документального оформлення.
19.03.2019 в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження уповноваженою службовою особою слідчого відділення Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області о 14 год. 07 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_10
19.03.2019 в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим слідчого відділення Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області проведено обшук адміністративної будівлі ДП МОУ «ХКМТЗ» в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, зазначені в клопотанні.
Вказані документи та ноутбук, що були вилучені 19.03.2019 в ході обшуку адміністративного приміщення ДП МОУ «ХКМТЗ», є доказами злочину у зазначеному кримінальному провадженні.
Клопотання про накладення арешту на майно відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України надійшло до Київського районного суду м. Харкова 21.03.2019. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова №640/5231/19 від 21.03.2019 клопотання про арешт майна повернуто прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання ухвали, яку останній отримав 28.03.2019.
Враховуючи те, що зазначені вище документи та ноутбук вилучені з ДП МОУ «ХКМТЗ», мають реквізити, печатку та данні посажових осіб, отже можна прийти до висновку, що зазначений вище перелік документів є власністю ДП МОУ «ХКМТЗ».
Вважає, що вказані матеріальні об`єкти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
До канцелярії суду 29.03.2019 надійшла заява від представника Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» ОСОБА_13 , в якій вона зазначає, що у зв`язку із розкладом судового засіданні, яке було перенесено на інший час, що в свою чергу унеможливлює бути присутнім як представника підприємства, за службовою необхідністю (робочою), просить проводити судове засідання без її участі. Клопотання про арешт майна не підтримує, вважає за необхідне повернути вилучене майно та документи ДП МОУ «ХКМТЗ» у зв`язку з господарською діяльністю (а.с. 210).
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуку в приміщенні державного нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3, а саме в будівлі адміністративного корпусу, який згідно генерального плану розташований на території ДП МОУ «ХКМТЗ», з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування та вилучення документів стосовно використання приміщень державного нерухомого майна, чорнових записів чи інших регістрів обліку, які можуть міститись на електронних носіях інформації чи матеріальних об`єктах, що містить зафіксовані відомості, мобільних телефонів, засобів мобільного зв`язку, комп`ютерної техніки, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом (а.с. 138-139).
19.03.2019 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 проведено обшук в адміністративному корпусі ДП МОУ «ХКМТЗ», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3, з 15.09 год. до 20.58 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 19.03.2019 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 140-149).
До Київського районного суду м. Харкова 21.03.2019 о 15.49 год. надійшло клопотання слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просила з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на матеріальні об`єкти, які вилучені 19.03.2019 слідчим СВ ВСП ГУ НП в Харківській області під час обшуку адміністративного приміщення ДП МОУ «ХКМТЗ», зазначене у даному клопотанні; ноутбук та зазначені документи на теперішній час знаходяться в ВСП ГУ НП в Харківській області, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 54 та долучені до матеріалів зазначеного кримінального провадження та, в разі накладення на них арешту, також зберігатимуться в ВСП ГУ НП в Харківській області, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 54.
Згідно копії супровідного листа Київського районного суду м. Харкова, вказана копія ухвали Київського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 отримана прокурором ОСОБА_4 28.03.2019 (а.с. 216).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, стороною обвинувачення протягом 48 годин після вилучення в ході обшуку 19.03.2019 майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, 21.03.2019 подано до суду клопотання про арешти майна, вилученого під час обшуку.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як встановлено слідчим суддею, 29.03.2019 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання слідчого СВ ВСП СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході обшуку 19.03.2019 за вище зазначеною адресою.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.03.2019, 19.03.2019 о 14.07 год. ОСОБА_10 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді (а.с. 134-137).
20.03.2019 ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто отримання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави (а.с. 91-98).
Згідно протоколів оглядів від 20.03.2019 та 21.03.2019, слідчим СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , у приміщенні службового кабінету №16 військової прокуратури Харківського гарнізону, проведено огляди документів, які були вилучені в ході обшуку 19.03.2019 в адміністративній будівлі ДП МОУ «ХКМТЗ», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3, на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2019. В ході оглядів зазначених предметів було встановлено, що вони мають відомості, які можуть бути використані як докази факту, що встановлюється під час кримінального провадження (а.с. 164-168, 169-177, 178-192, 193, 194-198, 199-205, 206-209).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, крім майна зазначеного нижче, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Слідчим, прокурором не зазначено в клопотанні та не доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчим, прокурором в межах заявленого клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора в зазначеній частині, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, в цій частині задоволенню не підлягає.
Всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даній частині клопотання, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні. З вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення в цій частині задоволенню не підлягає.
В цій частині сторона обвинувачення не позбавлена можливості залучити до матеріалів даного кримінального провадження посвідчені належним чином копії вказаних документів, та має повернути їх особі, у якої їх було вилучено, у відповідності до положень ст. 169 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Визначити місцем зберігання іншого арештованого майна ВСП ГУ НП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 54.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1