Номер провадження: 11-сс/813/457/19
Номер справи місцевого суду: 501/642/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28 лютого 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000151 від 26 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28 лютого 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26 квітня 2019 року. В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680,00 грн. та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді змінити та зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги підозрюваний обґрунтував тим, що слідчий суддя в порушення вимог ч. 4 ст. 182 КПК України визначив непомірно великий розмір застави, не врахувавши його майнового стану.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 26.02.2019 року в період часу з 10 год. до 14 год., за попередньою змовою з ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_11 , а саме грошові кошти у розмірі 2 600 доларів США, що еквівалентно 70 174 грн., грошові кошти у розмірі 100 гривень, фотоапарат «Sony», вартістю 2000 гривень, банківську картку банку «Агріколь» з грошовими коштами на рахунку у розмірі 1500 гривень, а всього на загальну суму 73 774 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не оскаржується, та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами огляду місця події від 26.02.2019 року (а.с. 16-17 та 18-19) та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.02.2019 року (а.с. 20).

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи те, що наявність ризиків в зазначеному кримінальному провадженні не оскаржується підозрюваним, колегія суддів повністю погоджується з обґрунтованими висновками слідчого судді, викладеними в мотивувальній частині ухвали (а.с. 54), про те, що існує доведений органом досудового розслідування ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Що стосується вимог підозрюваного про зменшення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на тому, що позиція Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року.

У цій справі, ЄСПЛ, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, при визначенні розміру застави враховуються обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається із мотивувальної та резолютивної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі, визначив заставу в межах, передбачених вищенаведеним п.2 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, належним чином обґрунтувавши своє рішення та навівши вичерпні підстави для його прийняття.

Так, слідчий суддя, із висновками якого повністю погоджується колегія суддів, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що, визначаючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу підозрюваному, враховує його вік та задовільний стан здоров`я; незначну міцність його соціальних зв`язків в місті проживання, зокрема, відсутність в останнього родини та утриманців, працевлаштування; розмір майнової шкоди (а.с. 54).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що сума завданих потерпілому ОСОБА_11 збитків є значною та складає, згідно наявними в матеріалах провадження даними, 73 774 грн.

Окрім того, колегія суддів наголошує також на тому, що на теперішній час на розгляді в Малиновському райсуді м. Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 30.11.2017 року (а.с. 31-32) відносно останнього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на час постановлення зазначеної ухвали складало 112 000 грн.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що визначений слідчим суддею розмір застави як альтернативного запобіжного заходу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому колегія суддів підтримує висновок слідчого судді про необхідність, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного та розмір заподіяної потерпілому шкоди, призначення підозрюваному ОСОБА_8 застави саме у розмірі саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 153 680 грн.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри, розміру завданої майнової шкоди та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею було прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 153 680 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного та зміни законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді в частині обрання підозрюваному ОСОБА_8 застави як альтернативного запобіжного заходу саме у розмірі, визначеному слідчим суддею, немає, тому ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28 лютого 2019 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26 квітня 2019 року. В якості альтернативного запобіжного заходу визначено розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680,00 грн. та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4