Справа № 487/2073/17
Провадження № 1-кп/487/60/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на обгрунтованість підозри у вчиненні умисного злочину, який віднесено законом до злочинів середньої тяжкості, відповідно до сталої практики ЄСПЛ та Розділу 2 Коституції України щодо існування реальних ознак наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невиновності, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тримання особи під вартою. А також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: запобіганням можливостей переховуватися від суду, також обвинуваченому відоме місце проживання потерпілого і свідків, у зв`язку з чим перебуваючи на свободі може здійснити на них вплив та можливостей вчинення іншого кримінального правопорушення, оскілький ОСОБА_4 ніде не працює, не одружений, немає на утриманні дітей, тобто немає стійких соціальних зв`язків, тому перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність та переховуватися від суду. Тому біль м`яки види запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти наявним ризикам.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вирішити клопотання на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Судом встановлено, що ухвалою від 20.12.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 17.02.2019 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості, наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки не одружений, дітей на утриманні немає, тобто немає стійких соціальних зв`язків, крім того, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з тим, що не працює, тобто не має постійного офіційного джерела доходу, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному, місце проживання яких йому відомо.

Отже, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, суд приходить до переконання, про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування у відношенні нього вказаного виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 17-00 годин 01.04.2019 року.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1