Провадження № 1-кс/756/2801/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року м.Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника третьої особи,
щодо якої вирішується питання про арешт майна адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004465 від 11.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 24.05.2017, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання представника ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24.05.2017 у кримінальному провадженні № 0004465 від 11.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме - квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку за ним зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , та яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності як спільно нажите майно. Клопотання обґрунтовується тим, що питання про арешт вирішувалось за відсутності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вони є добросовісними набувачами вказаної квартири, в порядку виконання ухвали суду про накладення арешту ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та їх неповнолітніх дітей виселено з цієї квартири, чим порушено гарантоване Конституцією України, Першим протоколом до Конвенції про захист прав і основоположних свобод їх право власності. У зв`язку зі спливом значного часу з моменту внесення до ЄРДР відомостей щодо цього кримінального правопорушення, ризики, які стали підставою для внесення клопотання про арешт квартири, значно зменшились, ОСОБА_5 жодним чином не причетний до злочину, арешт накладений безпідставно, оскільки на момент вирішення цього питання суду не було надано доказів у підтвердження обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, не було враховано засади співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, не враховано, що у даному кримінальному провадженні тривалий час нікому не повідомлено про підозру, ОСОБА_5 не є жодним з перелічених у ч.5 ст.170 КПК України суб`єктом кримінального провадження, а ОСОБА_8 , за заявою якої порушене кримінальне провадження, в рамках розслідування якого на належну ОСОБА_5 та ОСОБА_7 квартиру накладено арешт, відношення до даної квартири не має. Крім того, з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, у тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав внесене клопотання та з викладених у ньому підстав просив суд його задовольнити, звертав увагу суду на те, що на момент вирішення питання про накладення арешту, слідчим до суду не було надано документи, на які він посилається у даному судовому засіданні, що свідчить про безпідставність накладеного арешту.
ОСОБА_5 для прийняття участі у розгляді слідчим суддею внесеного ним клопотання до суду не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце його розгляду.
Старший слідчий Оболонського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 , яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки договір купівлі-продажу цієї квартири, за яким нині покійна ОСОБА_9 передала право власності на неї ОСОБА_10 , нею як продавцем не підписувався та товарною біржою «Українська біржа Десятинна» не реєструвався, що свідчить про заволодіння квартирою шляхом шахрайства. Слідчий пояснив також, що арешт ініційовано з метою забезпечення збереження цього нерухомого майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та запобігання його подальшому відчуженню.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_5 та слідчого, вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим окремі документи з матеріалів кримінального провадження №0004465 від 11.05.2017 за ч.4 ст.190 КК України, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1, 2 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУ НП в м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0004465 від 11.05.2017 за ч.4 ст.190 КК України, відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_8 про те, що в період часу з 21.02.2017 по 21.04.2017 невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Як вбачається з наданого суду оригіналу договору купівлі-продажу від 05.11.1999, ОСОБА_9 , якій на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською товарною біржою від 12.11.1996 № С135613124, належала на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , продала цю квартиру ОСОБА_10 , вказаний договір був зареєстрований товарною біржою «Українська біржа «Десятинна».
З довідки КК «Центр комунального сервісу» № 86/1475 від 12.05.2017 вбачається, що місце проживання ОСОБА_9 було зареєстроване у вищезазначеній квартирі, вона знята з обліку 02.03.2017 у зв`язку зі смертю.
Із змісту клопотання, пояснень представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 в судовому засіданні та копій наданих суду документів вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2017, ОСОБА_5 придбав вказану квартиру у ОСОБА_10 .
Разом з тим, як вбачається з висновку експерта № 8-4/1329 від 27.06.2017, у договорі купівлі-продажу цієї квартири від 05.11.1999 підпис у графі «Продавець» виконано не ОСОБА_9 , а іншою особою. Крім того, з письмової інформації від 08.11.2017 Державного архіву м.Києва КМДА вбачається, що у переглянутих документах фонду 1606 «Товарна біржа «Українська біржа Десятинна», в журналі реєстрації договорів купівлі-продажу від 05.11.1999 відомостей про купівлю квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_10 , не виявлено.
З письмової інформації Оболонського РВ УДМС України в м.Києві від 11.01.2018 № 6/24-18 вбачається, що паспорт продавця вищезазначеної квартири ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , доступ до копії якого надано слідчому за ухвалою слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, був виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м.Києві на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Оболонському РВ ГУДМС України в м.Києві (Оболонським РУ ГУ МВС України в м.Києві) паспортом громадянина України не документувався.
Вищезазначені обставини дають підстави для висновку про те, що право власності ОСОБА_9 на вказану квартиру могло припинитись неправомірно, шляхом внесення неправдивих відомостей до правовстановлюючих документів на неї, а також використання завідомо неправдивих документів для наступної реєстрації права власності на неї.
Постановою слідчого від 18.05.2017 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 24.05.2018 за клопотанням старшого слідчого Оболонського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 накладено арешт на речовий доказ вищезазначену квартиру, шляхом встановлення тимчасової заборони власнику та іншим особам відчужувати та іншим чином розпоряджатись нею.
З ухвали суду вбачається, що при вирішенні питання про накладення арешту на вищезазначену квартиру, її власник ОСОБА_5 присутній не був.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно з визначенням, наведеним у ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини свідчать про те, що квартира АДРЕСА_1 відповідає визначеним у ст.98 КПК України критеріям речових доказів, оскільки є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, і ризики подальшого відчуження цієї квартири до його закінчення продовжують існувати.

Суд не погоджується з доводами ОСОБА_5 щодо невідповідності арешту вказаної квартири вимогам ч.12 ст.170 КПК України, оскільки, як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 24.05.2018, заборона використання квартири АДРЕСА_1 будь-яким особам, у тому числі і тим, що на законних підставах проживають у ній, не встановлювалась, а встановлена заборона на відчуження та будь-яке інше розпорядження вказаною квартирою не позбавляє ОСОБА_5 та членів його сім`ї права користуватись вказаним житлом та проживати у ньому.

Суд вважає співмірними інтереси досудового розслідування, які виправдовують вжиті вищезазначеною ухвалою слідчого судді заходи забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно, яке було об`єктом кримінально протиправних дій, такому обмеженню прав власника ОСОБА_5 , як тимчасова заборона власнику та іншим особам відчужувати та іншим чином розпоряджатись цим майном.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що арешт на вказану квартиру накладено правомірно, і в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала потреба, а тому внесене клопотання про скасування накладеного арешту задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.98, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004465 від 11.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 24 травня 2017 року на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити за безпідставністю.
Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1