Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1630/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження № 0000288 від 11.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, перебуваючого в цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.11.2012 Придніпровським районним судом м. Черкаси за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, умовно-достроково звільнений 14.06.2013,,-
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість за вчинення злочину проти власності на шлях виправлення не став, не виправдав довіри держави та вчинив новий злочин за наступних обставин:

В невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України №60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, зовні схожу на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та зберігав його за місцем проживання, з метою збуту.

В подальшому ОСОБА_5 домовився про збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, ОСОБА_7 , якому працівниками поліції було доручено проведення оперативної закупки такого засобу у ОСОБА_5 .

Після чого, 20.02.2019 о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно, умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України №60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» збув, а саме продав за грошові кошти в сумі 150 гривень подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, зовні схожу на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, ОСОБА_7 .

Також, 20.02.2019, в період з 15 години 05 хвилин до 16 години 40 хвилин під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019, за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено грошові кошти, а саме дві купюри номіналом 50 гривень, купюру номіналом 20 гривень та купюру номіналом 10 гривень, на поверхні яких при обробці спеціальною хімічною речовиною проявився напис «ЗБУТ», а також паперовий згорток та скляну банку з речовиною рослинного походження зеленого кольору, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, яку ОСОБА_5 , незаконно, умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України №60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», придбав, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та зберігав з метою подальшого збуту.

20.02.2019 о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

21.02.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У матеріалах кримінального провадження міститься достатньо доказів підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 20.02.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , протокол видачі предметів - речовини отриманої внаслідок проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_5 від 20.02.2019, протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 20.02.2019 і ОСОБА_10 від 21.02.2019 та інші.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Застосування вказаного запобіжного заходу, також, унеможливить незаконний вплив на свідків підозрюваним ОСОБА_5 , так як останні були присутні в якості понятих під час проведення слідчих дій за участю підозрюваного.

Ураховуючи, що ОСОБА_5 є непрацюючим вказане може свідчити про те, що зазначена незаконна діяльність є джерелом його доходу та останній може продовжити злочинну діяльність, пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин і вчинити новий корисливий злочин у цій сфері.

Крім цього, враховуючи те, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінального правопорушення у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру, перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчиий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 . В судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задоволити.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання з тих підстав, що відсутні висновки експертизи,що вилучена речовина є наркотиками,не доведене що буде скриватися від слідства ,позитивно характеризується,дуже хворий,що підтверджуєтся медичними документами,віл інфікований, він не може в умовах слідчого ізолятора отримувати терапію метадоном.

Підозрювана ОСОБА_5 вину визнав та зазначив що він хворий.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Суд вважає, що органом досудового розслідування не конкретизовано , у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави , а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на інших співучасників злочину, свідків, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

До того ж, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше судимий, перебуває під диспансерним наглядом в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради»,лікувався стаціонарно 6 разів. Наданий час отримує замісну підтримуючу терапію метадоном, має гепатит А,середньої тяжкості.

Також в судовому засіданні встановлено що в умовах СІЗО підозрюваний ОСОБА_5 не зможе отримувати терапію метадоном.

Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

А тому, враховуючи пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні тяжкого злочину, положення вищевказаної Конвенції, дані про особу, слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з застосування заборони підозрюваному залишати квартиру АДРЕСА_3 .
Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши йому залишати квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора та суд.
На підставі ч.5 ст.194 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора та суд, в залежності від стадії процесу, про залишення меж місця проживання населеного пункту та Черкаської області ;
3) утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками в даному кримінальному провадженні, а також іншими особами, яких визначить слідчий;
4) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 23 квітня 2019 року включно.
Копію даної ухвали вручити підозрюваному, ІТТ № 1 ГУНП в Черкаській області, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та прокурору Черкаської області - для відому.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення повного тексту.

Повний текст ухвали е виготовлено та проголошено 25 лютого 2019 року о 08 год.15 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1