н/п 1-кп/640/191/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря: ОСОБА_4 , прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, не заміжньої, без освіти, не працюючої, раніше не судимої, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_2
з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, не одруженого, без освіти, не працюючого, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, 10.09.2012 р. звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 7 місяців 15 днів,
з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, не заміжньої, без освіти, не працюючої, раніше не судимої, має на утриманні 5 малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,
з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В проваджені Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 .

В судовому засіданні прокурори заявили клопотання про продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п.1, ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України (перераховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення), які вказують на те, що обвинувачені вчинили особливо тяжкий злочин, що свідчить про реальні спроби уникнення від покарання шляхом переховування від суду, враховуючи, що обвинувачені не мають постійного місця мешкання та реєстрації на території м. Харкова та Харківської області, за місцем реєстрації не мешкають, не мають офіційної роботи та заробітку, що свідчить про реальну можливість вчинення дій, спрямованих на залишення м. Харкова та території України в цілому з метою уникнення від покарання.

Захисники обвинувачених проти заявленого клопотання прокурора заперечували, посилалися на те, що вказані прокурором ризики не підтверджені, у обвинувачених є діти, враховуючи тривалість їх перебування під вартою, просили змінити обвинуваченим міру запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов*язаний з триманням під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 підтримали позицію своїх захисників.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 18.10.2018 року строк тримання під вартою обвинувачених продовжено до 16.12.2018 року.

При вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу та зміни запобіжного заходу, суд, дослідивши всі надані в даному судовому засіданні обґрунтування враховує наявність відносно обвинувачених станом на теперішній час ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких підозрюються, характер злочинів, що інкриміновані обвинуваченим проти власності та здоров*я, розмір майнової шкоди, в якій вони обвинувачуються; надані до суду відомості щодо віку та стану здоров*я обвинувачених, їх наявні соціальні зв*язки, репутацію обвинувачених, наявність судимостей у ОСОБА_12 , ОСОБА_14 за скоєння умисних та корисливих злочинів, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, відхиливши клопотання захисту.

Також, суд враховує наявність малолітніх дітей у ОСОБА_15 , тяжкі у мови перебування в СІЗО, однак у сукупності з тяжкістю ймовірного покарання та суспільної небезпеки інкримінованих злочинів, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, відхиливши клопотання захисту.

Оцінюючи всі обставини, заявлені в судовому засіданні та передбачені в ст.178 КПК України суд зазначає про відсутність належних та допустимих даних, які є підставою для зміни або скасування запобіжного заходу обвинуваченим на теперішній час під час розгляду справи в суді та недоведеність доводів сторони захисту з даного питання.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд, дослідивши всі докази в обгрунтування клопотань вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку всіх обвинувачених під час судового розгляду. При вирішенні даного питання, суд розглядає всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, переховування від суду.
Доводи захисту на те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилалась сторона обвинувачення відпали є безпідставними та недоведеними в судовому засіданні. Судом враховано про неможливість закінчити судовий розгляд з об*єктивних причин в даному судовому засіданні, оскільки не досліджені всі докази, заявлені стороною обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що суд повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 строк тримання під вартою до 60 днів, без визначення застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, відхиливши клопотання про зміну запобіжного заходу, як безпідставне та таке, що не знайшло свого обґрунтування в даному судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183, 331 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:
Продовжити ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10.02.2019 включно.

У задоволенні клопотання захисту про зміну обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3