Справа № 591/1148/19
Провадження № 1-кс/591/1143/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2019 р. м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000021 від 06.02.2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Кролевецького району, с.Алтинівка,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що у провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, наведених в ньому.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти даного клопотання.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника дослідивши надані до клопотання матеріали, суд приходить наступних висновків.
Рішенням 1 сесії сьомого скликання Алтинівської сільської ради від 12.11.2015 ОСОБА_5 обрано сільським головою Алтинівської сільської ради Кролевецького району Сумської області.
ОСОБА_5 з 12.11.2015, будучи головою Алтинівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому у відповідності до примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посада сільського голови відноситься до 4 категорії посад в органах місцевого самоврядування і відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу», зазначена посада відноситься до категорії «Б» посад державної служби, а тому, згідно із приміткою 2 до ст. 368 КК України, ОСОБА_5 як керівник органу місцевого самоврядування є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Як стверджує орган досудового розслідування: «Обіймаючи посаду голови Алтинівської сільської ради, ОСОБА_5 вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності.
22.01.2019 р. представник за довіреністю ТОВ «Газойлгруп» ОСОБА_7 звернувся до сільського голови Алтинівської сільської ради Кролевецького району Сумської області ОСОБА_5 із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку у межах с. Алтинівка орієнтовною площею 0,5 га для розміщення газової автомобільної заправної станції.
Цього ж дня, у ОСОБА_5 , який розуміючи, що використовуючи повноваження сільського голови він може винести це питання на сесію сільради та вплинути на депутатів щодо прийняття рішення про виділення земельної ділянки в оренду, виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США за внесення до порядку денного, розгляді на сесії зазначеного питання та сприяння у наданні в оренду земельної ділянки.
На виконання свого злочинного плану та виконання наданої обіцянки ОСОБА_7 , 21.02.2019 ОСОБА_5 було скликано сесію Алтинівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, у ході якої, використовуючи свої службові повноваження, наголосив депутатам на необхідність прийняття позитивного рішення щодо надання в оренду земельної ділянки для подальшого будівництва автозаправної станції. В подальшому, приймаючи до уваги переконливі доводи ОСОБА_5 депутатами прийнято позитивне рішення про розроблення детального плану території під будівництво автозаправної станції в с. Алтинівка Кролевецького району Сумської області, про що складено відповідне рішення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливим мотивом та метою особистого збагачення, ОСОБА_5 21.02.2019 близько 15 год. 40 хв., перебуваючи в службовому кабінеті Алтинівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США, після чого був викритий працівниками правоохоронних органів.
22.02.2019 р. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допитів заявника ОСОБА_7 , допитом свідків, протоколом відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки, виготовлення копій та вручення грошей, а також несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів візуально схожих на грошові кошти, протоколом освідування, протоколом обшуку службових приміщень Алтинівської сільської ради, рішення сесії Алтинівської сільської ради від 21.02.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення автозаправної станції в с. Алтинівка з відтиском печатки; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.»
Під час розгляду клопотання слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
За змістом ст. 276 КПК процедура здійснення повідомлення про підозру включає в себе складання письмового повідомлення про підозру та відповідно його вручення підозрюваному уповноваженою особою.

У випадку коли у вчиненні злочину підозрюється особа, щодо якої згідно з приписами ст. 480 КПК передбачено здійснення особливого порядку кримінального провадження, письмове повідомлення про підозру такій особі повинно бути вручене безпосередньо посадовими особами органів прокуратури, визначеними у пунктах 1 - 4 ч. 1 ст. 481 КПК, і здійснення такої дії не може бути передоручене.

Разом із тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 хоча й було складено керівником регіональної прокуратури, проте вручене особою, яка за посадою не є прокурором в розумінні ст. 481 КПК України, чим істотно порушено вимоги процесуального закону в частині процедури притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Клопотання не відповідає вимогам ст.183 КПК України.

Надаючи оцінку доводам прокурора слід звернути увагу, що системний аналіз змісту ст.ст.132, 194 КПК України свідчить, що визначальною правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).

ЄСПЛ зазначає, що «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміна «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р., скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

З огляду на це, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення, зокрема і вимозі дотримання порядку здійснення повідомлення про підозру. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч.1 ст.42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

В той же час статтею 276 КПК України передбачено вимогу обов`язкового здійснення повідомлення про підозру у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, а також у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.

Передумовою наявності обґрунтованості підозри та підстав для застосування запобіжного заходу є здійснення відповідного письмового повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, яке має бути здійснено належною уповноваженою особою у порядку, передбаченому законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є сільським головою, а відтак згідно ст.481 КПК України стосовно неї передбачений особливий порядок кримінального провадження, який з огляду на положення ч.1 ст.276, п.1 ч.1 ст.481 КПК України передбачає, що йому письмове повідомлення про підозру має здійснюватись лише Генеральним прокурором або його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

Передоручення таких повноважень КПК не передбачає і норма процесуального права, яка регулює дане питання, є імперативною.

Натомість, такої процесуальної дії на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не здійснено, а отже ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у передбачений законом порядок, внаслідок чого доводи прокурора про наявність обґрунтованої підозри є помилковими. Відсутність належним чином здійсненого повідомлення про підозру унеможливлює здійснення слідчим суддею оцінки об`єктивності твердження про обґрунтованість підозри, якою обумовлюється необхідність застосування запобіжного заходу, оскільки фактично ОСОБА_5 на теперішній час не має статусу особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, не має статусу підозрюваного і відносно нього не здійснюється публічного кримінального переслідування, що відноситься до виключної компетенції органів прокуратури.

Крім того, слід звернути увагу, що завданням кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України обов`язок всебічного, повного і неупередженого виявлення та дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень покладається саме на прокурора, керівника органу досудового розслідування та слідчого. Отже з огляду на зміст основних принципів кримінального провадження (законність, змагальність, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, свобода від самовикриття, забезпечення права на захист) в контексті змісту обов`язку доказування (ст.92 КПК України) та завдань кримінального провадження, саме сторона обвинувачення в першу чергу зобов`язана була з`ясувати наявність обставин, передбачених ст.480 КПК України.

Прокурором не надано слідчому судді належних і допустимих доказів того, що органом досудового розслідування вживались належні заходи для з`ясування наявності обставин, які обумовлюють необхідність особливого порядку кримінального провадження. Отже, саме на сторону обвинувачення покладається відповідальність за неналежну організацію та неповноту з`ясування обставин кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування.

Таким чином, на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у встановленому законом порядку, що свідчить про відсутність обґрунтованої підозри, внаслідок чого слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

За таких обставин у наданні оцінки інших доводів клопотання про застосування запобіжного заходу немає потреби, оскільки такі обставини, з точки зору їх значимості на результати розгляду клопотання, не мають правового значення.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-184, 193-197,481 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000021 від 06.02.2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_8 -Когер