Справа № 589/5000/18
Провадження № 1-кп/589/372/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001565 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні 16.01.2019р. прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою до двох місяців, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу.

Присутній в судовому засіданні представник потерпілих клопотання прокурора підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на наявність у нього хронічного захворювання та необхідність обстеження в умовах стаціонару. Крім того, обвинувачений зазначав, що перебування в інфекційному відділені лікарні буде виключати його можливість спілкування зі сторонніми особами.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного вказував, що обвинувачений має хронічний вірусний гепатит С та потребує лікування. При цьому, захисник акцентував увагу суду на наявності у обвинуваченого зареєстрованого місця проживання у м. Шостка, що також свідчить про можливість зміни існуючого запобіжного заходу на домашній арешт.

Відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2018 року строк тримання ОСОБА_6 під вартою спливає 19.01.2019р.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою істотно не змінились.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, та який направлений проти життя та здоров`я особи. При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та сам обвинувачений під час підготовчого судового засідання зазначив, що часто вживає спиртні напої та перебував на обліку як алкогольно залежний. Обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте даних про його позитивну характеристику за місцем мешкання у суду не має.

Більш того, обвинувачений не має постійного джерела доходу, проживає з матір`ю, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у останнього сталих соціальних з`язків.

Сукупність вказаних даних дають достатні підстави вважати, що обвинувачений зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

До того ж перебування обвинуваченого навіть в інфекційній лікарні не виключає можливості незаконного впливу на свідків, частина яких ще не допитана, а так само і переховування від суду.

Адекватним механізмом для запобігання доведеним ризикам суд вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Продовжуючи тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», та інші).

Що стосується посилань обвинуваченого і захисника на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , то слід зауважити, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі. Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях: «Пєтухов проти України», «Ухань проти України», «Віслогузов проти України», державний орган, який відповідає за належні умови утримання осіб під вартою, повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб. Разом з тим, наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Крім того, як повідомляв сам обвинувачений, в той час, коли він перебував під домашнім арештом він не проходив лікування, а замість того зловживав спиртними напоями.

Враховуючи викладене та те, що 19.01.2019р. спливає строк дії існуючого запобіжного заходу та немає реальної можливості станом на цю дату завершити судовий розгляд, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити ОСОБА_6 дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.03.2019р., включно.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 березня 2019 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3