У Х В А Л А
Іменем України

14 січня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: - ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0010221 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина Королівства Нідерландів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту - захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України надійшов до Деснянського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури № 10.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Вислухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, суд вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору з таких підстав.

Згідно ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною додатку до обвинувального акту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Однак вимоги ст. 109 КПК України при складанні слідчим реєстру матеріалів досудового розслідування не виконані.

В першому розділі реєстру про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, зазначені в п.п. 4-6, 8-13, протоколи допиту свідків, однак не вказано відомості про ім`я та по батькові свідків, їх місце проживання, що унеможливлює їх виклик до суду судовою повісткою. Також не зазначено, ким проводився допит свідків.

В другому розділі реєстру про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення слідчий вказав таку графу розділу, як санкція прокурора, що не передбачено вимогами ст. 109 КПК України. Тому є незрозумілим, що мав на увазі слідчий при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Прокурором затверджено обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України. Однак в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення дії ОСОБА_3 двічі кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, що не відповідає вимогам до обвинувального акту при формулюванні обвинувачення, про що зазначено в п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, без визначеного роду занять, не має міцних соціальних зв`язків, є громадянином іншої держави, відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018р. було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, він не вніс визначену слідчим суддею заставу, не з`являвся на виклики до суду під час досудового розслідування, ОСОБА_3 було оголошено в розшук, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2018р. було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 183, 197, 199, 314, 315, 369КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0010221 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 .
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити на шістдесят днів - до 24 год. 14 березня 2019р.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: