Справа № 396/1674/18
Провадження № 1-кп/396/190/18
Іменем України
29.01.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нефтеюганськ Тюменської області Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді охоронника ПП «Рубіж-В», на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимого:
- 20.06.2008 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, на основі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
- 22.05.2009 року Новоукраїнським районним судом за ч.4 ст.296; ч.1 ст. 187, ст. 71, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 26.03.2015 року Новоукраїнським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
- 27.01.2016 року Новоукраїнським районним судом за ч. 1 ст. 395; ч.1 ст. 71; ч.1 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, замінено 13.05.2017 року згідно ухвали Ленінського р/суду м. Кіровограда невідбуту частину покарання на обмеження волі 11 місяців 27 днів, звільнений з місць обмеження волі по відбуттю строку покарання 18.03.2018 року, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4 ст. 296 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого до нанесення тілесних ушкоджень, вчиненого особою раніше судимою за хуліганство, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.
Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.
18 серпня 2018 року, близько 16 год. обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою потрапити до власної квартири АДРЕСА_2 , підійшов до сходів, які розташовані в багатоквартирному будинку, де, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих в суспільстві норм поведінки, почав голосно виражатися брутальною лайкою, стукати у двері своєї квартири, вимагаючи, щоб особи, які проживають по сусідству, допомогли відчинити йому двері його квартири. Далі, коли на стукіт із своєї квартири вийшов ОСОБА_9 та повідомив, що допомогти нічим не може, обвинувачений ОСОБА_3 почав голосно виражатися в його адресу брутальною лайкою, погрожуючи застосуванням фізичної сили, на що ОСОБА_9 не реагуючи, піщов до своєї квартири.
Після цього, близько 17 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на продовження своїх хуліганських дій, вийшов на подвір`я багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив ОСОБА_11 , яка заходила до під`їзду будинку. В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів. Реалізовуючи свій злочинний умисел, в той час, коли ОСОБА_11 піднімалася сходами до своєї квартири АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 наздогнав її, та грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих в суспільстві норм поведінки, що супроводжувалась особливою зухвалістю, яка виразилася у прагненні самоутвердитися за рахунок ОСОБА_11 , яка є особою похилого віку, безпідставно почав виражатись нецензурною лайкою на адресу останньої. При цьому, повідомив, що він звільнився з місць позбавлення волі, тим самим висловивши самовпевненість у безкарності його протиправних дій. Поргожуючи ОСОБА_11 фізичною розправою, та з метою реалізації свого наміру на спричинення їй тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів, замахнувся рукою на ОСОБА_11 , тим самим намагаючись свій злочинний намір та спричинити останній тілесні ушкодження в область її голови. Однак, остання, злякавшись, забігла до квартири АДРЕСА_4 вищевказаного багатоквартирного будинку та зачинила за собою вхідні двері, чим не дала змоги реалізувати наміри обвинуваченого ОСОБА_3 на нанесення їй тілесних ушкоджень. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , не бажаючи припинення своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, продовжив голосно виражатися брутальною лайкою в адресу останньої та помітивши, що вона не реагує на його крики, близько 18:00 год. покинув приміщення під`їзду вищевказаного багатоквартирного будинку.
Продовжуючи злочинну діяльність, близько 19 год. 00 хв. 18.08.2018 року, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої хуліганські дії, вийшов до подвір`я багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, бажаючи продемонструвати свою мниму перевагу над іншими, з метою залякати громадянина ОСОБА_9 , який в цей час сидів на лавці навпроти входу до будинку, діючи з особливою зухвалістю, розуміючи, що він знаходиться в громадському місці, маючи намір помститися за надуману ним відмову у допомозі, підійшов до останнього з ножем у руці, який заздалегідь взяв у власній квартирі з метою спричинення тілесних ушкоджень, та який демонстративно з метою залякування оточуючих, тримав піднятим лезом до гори. ОСОБА_9 , перелякавшись за власне життя та здоров`я, з метою уникнення удару ножем зі сторони обвинуваченого ОСОБА_3 , ухиляючись упав із лавки спиною до землі, а ОСОБА_3 в цей час почав замахуватися ножем, намагаючись неодноразово завдати тілесних ушкоджень останньому, однак в цей момент ОСОБА_10 , який знаходився неподалік та зреагував на крики про допомогу ОСОБА_9 , взявши до рук дерев`яну палицю, з метою припинення наміру ОСОБА_3 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс удар по лівій руці обвинуваченого ОСОБА_3 . Не бажаючи припиняти хуліганські дії та бути затриманим, обвинувачений ОСОБА_3 почав протистояти, розмахуючи ножем в бік ОСОБА_10 , погрожувати йому ОСОБА_9 спричинення ножем тілесних ушкоджень, варажаючись брутальною лайкою, після чого побіг до своєї квартири, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення. Повернувшись через 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел та не бажаючи припинення своїх дій, тримаючи у руках ніж, порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов проживання людей, з хуліганських спонукань, прагнучи показати своє зневажливе ставлення до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що його дії є очевидними як для нього, так і для оточуючих людей його дій, почав голосно виражатися брутальною лайкою та розмахувати ножем, погрожуючи його застосуванням особам, які знаходилися у подвір`ї домоволодіння.
Своїми діями, які продовжувались близько години, обвинувачений ОСОБА_3 порушив нормальний спосіб життя та відпочинку жителів оточуючих будинків. Після чого, реалізувавши свій злочинний намір, о 20 год. 00 хв., з місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3,4 ст. 296 КК України визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, а саме, що дійсно вчинив зазначені правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, не пам`ятає всих подробиць, так як перебував у стані алкогольного спп`яніння, не міг відчинити двері та почав їх ломати, також пам`ятає як висловлювався нецензурною лайкою на адресу потерпілої ОСОБА_12 , здійснював замахи вдарити ОСОБА_13 , але тілесні ушкодження не наносив. Вказав, що щиро кається у вчиненому та просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона в серпні 2018 року, в вечірній час йшла з подругою ОСОБА_14 додому, почула в під`їзді, як ОСОБА_15 несамовито кричить, зробила йому зауваження, але у відповідь він лаявся, говорив, що він бувший зек і йому нічого ніхто не може зробити, після чого вона зачинила двері і більше нічого не бачила. Чи був ОСОБА_16 в стані алкогольного сп`яніння вона не зрозуміла. Бачила його один раз, претензій немає, просить сурово не карати.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що близько 19.00 години 18.08.2018 року він з ОСОБА_13 сиділи на лавочці біля будинку розмовляли, почули крик дітей, повернувшись побачили позаду КолпакаД. з ножем одній руці, а пиво в іншій. Він швидко підійняв палицю та вдарив ОСОБА_17 по руці, ніж впав на землю і останній побіг додому взяв іншого ножа. Цього часу вони викликали поліцію. Додав до пояснень, що ОСОБА_15 був в стані алкогольного сп`яніння, претензій до обвинуваченого немає.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що близько 19.00 години 18.08.2018 року він сидів на лавочці біля будинку, побачив, як діти бігли та пищали, а позаду них ОСОБА_18 з ножем, того часу він впав з лавочки та попросив допомоги в ОСОБА_19 , він побіг до квартири взяв більшого ножа, а ОСОБА_15 знову почав погрожувати та тримати в нього над головою ножа. Діти знаходились від них на відстані близько 15 метрів. Цивільний позов не заявляє, претензій немає.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, заяв потерпілих, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому,захиснику, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєнні кримінальному правопорушенні, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів.
Докази, покладені судом в обгрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.
Відповідно до ст.ст. 22, 93 КПК України, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, обвинувачений, захисник як сторона захисту не доводила суду, що сконєо злочини в результаті складних життєвих обставин.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 3,4 ст. 296 КК України, так як він 18.08.2018 року вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що сопроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, зазделегідь заготовленого до нанесення тілесних ушкоджень, вчиненого особою раніше судимою за хуліганство, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 та ч. 4 ст. 296 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, згідно із ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжким, обставини вчинення, мету та мотив вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 передбачена ст. 67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РВ ДП "Центр пробації" щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вважають, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий ( а.п. 81).
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як високий.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, з сусідами дружніх стосунків не підтримує, коли зловживає спитні напої, не контролює свої дії та стає агресивним. За місцем роботи обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно, як добросовісний працівник, який до виконання службових обов`язків відноситься з почуттям відповідальності, на зауваження реагує правильно, вимогливий до себе, спиртними напоями не зловживає, що підтверджується відповідними характеристиками (а.с. 103, 111). Раніше неодноразово судимий: 20.06.2008 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, на основі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік; 22.05.2009 року Новоукраїнським районним судом за ч.4 ст.296; ч.1 ст. 187, ст. 71, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 26.03.2015 року Новоукраїнським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 27.01.2016 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст. 395; ч.1 ст. 71; ч.1 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, замінено 13.05.2017 року згідно ухвали Ленінського р/суду м. Кіровограда невідбуту частину покарання на обмеження волі 11 місяців 27 днів, звільнений з місць обмеження волі по відбуттю строку покарання 18.03.2018 року, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 96-108, 111).
Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості та тяжкий злочин (ч. 3, 4 ст. 296 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, проте на шлях виправлення, суд вважає не став, а навпаки продовжує злочинну діяльність, оскільки грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що сопроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, зазделегідь заготовленого до нанесення тілесних ушкоджень, вчиненого особою раніше судимою за хуліганство, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому за ч. 3,4 ст. 296 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції відповідної статті, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого, суд не вбачає, так як прийшов до твердого переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню ним нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: кухонний ніж вилучений 19.08.2018 року під час огляду місця події по АДРЕСА_1 - знищити.
Процесуальні витрати понесені на проведення експертиз у сумі 572 (п`ятсот сідесят дві) грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Захід забезпечення кримінального провадження, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 296 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 4 ст. 296 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України, призначити покарання ОСОБА_3 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: кухонний ніж вилучений 19.08.2018 року під час огляду місця події по АДРЕСА_1 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області- знищити.
До набрання вироком законної сили, обраний відносно ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави понесені процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 572 (п`ятсот сідесят дві) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1