Справа № 317/2411/18
Провадження № 1-кп/317/120/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження запобіжного заходу

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений Запорізьким районним судом Запорізької області.
У судовому засіданні 18 лютого 2019 року від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів.
В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому збереглись, а саме: він може переховуватись від суду, тому як не має постійного місця проживання та роботи, може вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, оскільки вони проживають з ним на одній вулиці.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи це тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачений та його захисник вважають, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.
Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування або зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Захисником та обвинуваченим не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, хоча раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений, відбував реальний термін покарання у вигляді позбавлення волі, не має постійного джерела доходу, не має постійного місця проживання, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції не винуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 18 квітня 2019 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1