Справа №585/4150/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/227/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/4150/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та зарахувати йому в строк відбування покарання час його перебування в слідчому ізоляторі з 06.09.2004 по 08.07.2009 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

18.10.2018 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_11 про зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 21.06.2005 по 08.07.2009 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2018 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Своє рішення суд вмотивував тим, що перебування ОСОБА_11 в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, яке у відповідності до ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ № 838-VІІІ від 26.11.2015) підлягає зарахуванню із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив зарахувати у строк відбування покарання весь час перебування ОСОБА_11 у слідчому ізоляторі, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 , будучи засуджений вироком Апеляційного суду Одеської області від 23.02.2005 до покарання у виді довічного позбавлення волі, звернувся до суду першої інстанції з клопотанням, в якому просив зарахувати йому у строк відбування покарання час перебування у слідчому ізоляторі з 21.06.2005 по 08.07.2009 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку, що строк перебування в слідчих ізоляторах після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, а тому і не підлягає зарахуванню із розрахунку, визначеного у ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та відповідають вимогам кримінального закону.

Так, згідно ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п.«ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження вироком Апеляційного суду Одеської області від 23.02.2005 ОСОБА_11 засуджений за ч.1 ст.115, ч.1 ст.15 і п.2 ч.1 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі. При цьому, строк відбування покарання ухвалено рахувати з 06.09.2004, а оскільки вказаний вирок апеляційного суду набрав законної сили 21.06.2005, то саме цей період часу є попереднім ув`язненням та саме він підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015) і який вже був зарахований засудженому ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2018.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_11 про те, що в строк відбування покарання повинен бути зарахований також і строк його подальшого перебування в слідчому ізоляторі до 09.07.2009, то вони не можуть бути прийнятими до уваги через їх необґрунтованість, оскільки вказаний період часу не охоплюється положеннями ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015), так як не включається у строк попереднього ув`язнення, що у відповідності до ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як було зазначено вище, вирок Апеляційного суду Одеської області від 23.02.2005 набрав законної сили 21.06.2005, і в цей же день закінчився строк попереднього ув`язнення в межах того кримінального провадження, а подальше перебування ОСОБА_11 в установі попереднього ув`язнення як особи, яка вже почала відбувати покарання, не включається у строк попереднього ув`язнення та відповідно і не підлягає зарахуванню згідно ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015).

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування судового рішення, як про це постановлено питання ОСОБА_11 , ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4