Справа № 399/130/18
№ 1-кс/401/75/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
В обгрунтування свого клопотання про скасування арешту майна заявник посилається на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2018 року у справі № 826/4590/18 за позовом ПАТ «КБ «Преміум» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 5/5 від 03.04.2018 року, який було прийнято за наслідками розгляду карги ТОВ «НВП «Об`єднанні зернові технології» на дії державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області ОСОБА_7 та скасовано рішення вказаного державного реєстратора про реєстрацію Комплексу за ПАТ «КБ «Преміум».
Також заявник посилається на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі № 826/4590/18, яким лишено без задоволення апеляційні скарги Міністерства юстиції ; країни та ТОВ «НВП «Об`єднанні зернові технології», а вказане рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/4590/18 залишено без змін.
В своєму клопотанні заявник посилається на те, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді, можна вважати обгрунтованим лише за умови винесення такої ухвали на підставі об`єктивно з`ясованих обставин підтверджених доказами, що зроблено судом не було. Тобто, на його думку суд не обгрунтовано виніс зазначену ухвалу. Крім того вважає, що відсутні пістави для арешту нерухомого майна ПАТ "КБ "Преміум".
Представники власника майна в судовому засіданні просили задовольнити клопотання та скасувати арешт майна, посилаючись на обставини зазначені в клопотанні.
У судовому засіданні прокурор погодився зі слідчим, та просив відмовити у задоволенні клопотання.
Суд дослідивши матеріали клопотання, дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального кримінального провадження.
Слідчим суддею, при розгляді клопотання про арешт майна, вказані вимоги законодавства дотримано в повному обсязі.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 121532720 від 23.04.2018 року, станом на 23.04.2018 року власником Комплексу будівель і споруд виробничо-складської бази являється ПАТ «КБ «Преміум».
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На даній стадії судового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.
Вказаний захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, в даному випадку був необхідним для всебічного, повного встановлення обставин кримінального провадження.
Що й було враховано судом відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 173 КПК України при накладенні арешту на майно.
Посилання особи, яка звернулась з клопотанням про скасування арешту майна на те, що накладення арешту не відповідає розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є необґрунтованою. Так накладення арешту є тимчасовим позбавленням можливості відчужувати певне майно до скасування такого арешту, а тому вартість майна в даному випадку не враховується.
Інші доводи, наведені в клопотанні, ґрунтуються не на фактах, встановлених в ході досудового розслідування, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення особою, що звернулась з клопотанням, норм матеріального та процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 170, 172-173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошений 11 лютого 2019 року о 8 годині 30 хвилин.
Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1