Справа № 317/4356/18
пр. № 1-кс/317/1646/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001581 від 21.12.2018, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженню № 0001581 від 21.12.2018 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна, а саме: двох паперових згортка обмотаних прозорою клейкою стрічкою та одного полімерного згортку обмотаного клейкою стрічкою, які було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події, а саме внутрішньої території БВК №99, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул.. Запорізька, 32

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили задовольнити.
Вивчивши клопотання, вислухавши осіб, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В клопотання слідчий зазначає, що в ході проведення досудового розслідування у слідства виникли підстави вважати, що вилучене майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню та повинно бути долучене до кримінального провадження.

А також на переконання слідчого є необхідність накласти арешт на вказане в клопотанні майно для проведення перевірки викладених доводів шляхом проведення відповідних слідчих дій, а окрім, як шляхом накладення арешту на майно, неможливо провести необхідні для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчі дії.

Дослідивши клопотання встановлено, що воно не містить визначення конкретної мети накладення арешту на майно, та відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна, а є лише загальне посилання на необхідність перевірки викладених доводів шляхом проведення відповідних слідчих дій, без їх конкретизації.

Також слід звернути увагу, що два паперових згортка обмотаних прозорою клейкою стрічкою та один полімерний згорток обмотаний клейкою стрічкою, на які слідчий просить накласти арешт, не визнавались речовими доказами, тож відсутні і підстави для їхнього арешту з метою збереження доказів.

Так само в клопотання не визначено кому саме належить, чи могло належати вказане майно.

Фактично клопотання слідчого не містить жодного обґрунтування необхідності застосування такого засобу забезпечення як арешт майна, а також таких підстав слідчий та прокурор не навели і в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для арешту майна.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001581 від 21.12.2018, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна, а саме двох паперових згортки обмотаних прозорою клейкою стрічкою та одного полімерного згортку обмотаного клейкою стрічкою - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції..

Слідчий суддя: ОСОБА_1