Ухвала
Іменем України
14 січня 2019 р.

м. Київ
Справа №621/169/17
Провадження № 51-10188 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, визначено остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного судувід 30 жовтня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

На вказані судові рішення захисник подала касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
У межах наданого строку захисник повторно звернулася з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунула, а саме: не навела обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України. При цьому, у повторно поданій скарзі захисник взагалі не посилається на конкретну з передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України підстав для скасування судових рішень і не наводить доводів на обґрунтування їх незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України, із урахуванням відповідних положень статей 412 - 414 цього Кодексу. Натомість захисник аргументує свої доводи неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження та ставить під сумнів достовірність окремих доказів, однак ці обставини, згідно зі статтями 433, 438 КПК України, не входять до предмета перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, вказуючи на порушення апеляційним судом вимог ст. 404 КПК України захисник не зазначає, які клопотання всупереч ч. 3 ст. 404 цього Кодексу апеляційний суд безпідставно не задовольнив та які доводи апеляційних скарг в порушення 419 КПК України належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також, усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 , а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3