Справа №212/8459/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0002855 від 09.10.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, раніше судимого:

-30.03.2018р. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 185, ст.ст. 75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 26 вересня 2018 року близько 15:00 годин, діючи повторно, знаходячись в Покровському районі м. Кривого Рогу, проходив неподалік будинку №19 по вул. Панкеєва побачив приватний сектор будинків, що розташовані за адресою: провулок Артеківський.
Того ж дня, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись за вказаною адресою зустрів невстановлену слідством особу (відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме провадження №0003026), в цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 та невстановленої слідством особи, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приватних будинків. Діючи із корисливих спонукань, обвинувачений ОСОБА_3 запропонував невстановленій слідством особі проникнути до одного із приватних будинків, і підійшовши до цегляного паркану, вони побачили металеві двері, а саме буд. АДРЕСА_3 , які не були зачинені на замок. В цей час обвинувачений ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа вирішили спільно таємно викрасти майно, вступивши таким чином у попередню змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна з приміщення майстерні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Того ж дня, приблизно о 15:20 годин обвинувачений ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили, обвинувачений ОСОБА_3 відчинив металеві двері майстерні, розташованої за вказаною адресою, тим самим незаконно проникли до майстерні, де діючи на досягнення спільного злочинного результату, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що їх дії носять таємний характер, діючи згідно попередньої змови, таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_5 майно, а саме: перетворювач струму 380х220 «Латер» виробництва СССР б/у, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №489 від 26.10.2018р. становить 2450,00 гривень; котел «КЧМ» б/у вартістю 2900,00 гривень; вироби чорного металу (швелери) 4 шт. загальною вагою 100 кг. вартістю 747,00 гривень; одну коробку передач б/у з автомобілю «Москвич 412» вартістю 2000 гривень; один б/у задній мост з автомобілю «Москвич 412» вартістю 1000 гривень; один б/у редуктор з автомобілю «БМВ 320» вартістю 2300,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 з невстановленою слідством особою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 11 147,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив обставини таємного викрадення майна потерпілого з приміщення майстерні, який вчинив разом зі своїм знайомим, а також підтвердив перелік викраденого майна та погодився з оцінкою його вартості.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що з приміщення його майстерні дійсно було вчинено крадіжку вказаного майна, в основному металевих запчастин та конструкцій, частина яких йому повернута, претензій до обвинуваченого він не має, просив суворо не карати.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора та потерпілого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому сторонам кримінального провадження роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками: таємного викрадення, чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого сховища.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, а також ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, на шлях виправлення не став і знову в період іспитового строку вчинив умисний злочин, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, проте на мінімальний строк, з урахуванням пом`якшуючих обставин та думки потерпілого.

Крім того, покарання слід призначати із застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.03.2018 року.

Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: металобрухт та частини автомобіля залишити у потерпілого ОСОБА_5 за належністю.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні сплинув 30.12.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, обраний ОСОБА_3 в іншому кримінальному провадженні на строк до 24.02.2019 року включно, зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2018 року у вигляді одного року позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 залишити без змін, відповідно до строку його дії, встановленого в іншому кримінальному провадженні.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 16 січня 2019 року .

Речові докази: металобрухт та частини автомобіля залишити у потерпілого ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України. Засудженому, що перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1