Дата документу 23.04.2019 Справа № 310/7348/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/116/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/7348/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.309 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, в апеляційному порядку, кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0003493, № 0004214, які об`єднані судом в одне провадження, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, який не одружений, не працює, має середню освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточним покаранням визначено 2 роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано обвинуваченого періодично з`являтись на реєстрацію до відділу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця мешкання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1237 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 20.08.2017 року в ранковий час, знаходячись на спортивному майданчику загальноосвітньої школи №7, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Херсонська, 1/90, ОСОБА_8 знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходився шприц, об`ємом 5 мл., який був заповнений рідиною коричневого кольору приблизно на 5 мл. Визначивши за запахом та смаком, що дана речовина є особливо-небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, для власного вживання, взяв вказаний шприц з наркотиком, тим самим придбав особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, та переніс його за адресою тимчасового проживання: АДРЕСА_2 , де почав його зберігати без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_8 , в цей же день вжив частину придбаного ним особливо-небезпечного наркотичного засобу, та діючи умисно, незаконно зберігаючи при собі шприц з особливо-небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, що залишився, поклав до чоловічої сумки чорного кольору та переніс до магазину «Лотос», розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 99.

21 серпня 2017 року в період часу з 00 год. 20 хв. до 00 год. 50 хв. біля будинку №99 по Мелітпольському шосе в м. Бердянськ Запорізької області працівниками поліції в ході огляду місця події у ОСОБА_8 виявлено та вилучено, згідно висновку експерта №14-258 від 27.09.2017 року, медичний шприц, об`ємом 5 мл., заповнений каламутною рідиною коричневого кольору, масою 4,084 г, яка у своєму складі містить особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого становить 0,1607 г, в перерахунку на суху речовину, який ОСОБА_8 умисно незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, у вересні 2017 року в денний час доби, знаходячись у лісопосадці між Військовим містечком-2 та вул. Європейською (Кірова), зірвав з кущів коноплі стебла з листям та верхівками, які переніс до квартири за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив їх для просушки, чим незаконно придбав наркотичний засіб.

У кінці вересня 2017 року ОСОБА_8 , визначивши, що зірвані частини коноплі висохли, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , перетер їх руками, тим самим виготовив особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, готовий до вживання, без мети збуту, який поклав до паперового згортку та заховав до шафи у одній з кімнат квартири за місцем проживання.

06.10.2017 року приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_8 , зберігаючи при собі особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, із зупинки громадського транспорту «Южгідромаш» у м. Бердянськ Запорізької області, на маршрутному таксі №4 перевіз до зупинки громадського транспорту «Київ» у м. Бердянськ Запорізької області, особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс та продовжив незаконно зберігати його при собі без мети збуту.

06.10.2017 року в період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 20 хв. працівниками поліції, під час складання адміністративного протоколу за ст. 175-1 КУпАП проведено поверхневий огляд ОСОБА_8 , у якого виявлено та вилучено паперовий згорток із сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження з характерним запахом, у якому згідно висновку експерта №7-1976 від 31.10.2017 року знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою відповідно 7,582 г (в перерахунку на суху речовину), яку ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, незаконно виготовив, переніс та зберігав особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, без мети збуту.

В апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Вважає, що суд першої інстанції не проаналізував докази та не надав їм оцінку, а лише обмежився їх перелічуванням. Також зазначає, що ОСОБА_8 звернувся до лікувального закладу для лікування від наркотичної залежності, розпочав лікування, що підтверджує довідка.
Враховуючи викладене, просить скасувати або змінити вирок суду першої інстанції, застосувати ч. 4 ст. 309 КК України, звільнити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України від покарання та відповідальності, за ч. 2 ст. 309 КК України призначити більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника, який просив задовольнити його апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами у їх сукупності, які сторонами провадження не оспорюються, а тому перевірці в апеляційній інстанції, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, не підлягають.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повністю дотримався вимог зазначеної норми кримінального закону, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, обставини скоєння злочинів, особу винного, який задовільно характеризується за місцем мешкання, раніше не судимий, визнав себе винним, сприяв органам досудового слідства і суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст. 66 КК України, суд розцінив як обставини, що пом`якшують провину обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції не проаналізував докази та не надав їх оцінку, а лише обмежився їх перелічуванням, є необґрунтованими, оскільки судом належним чином були досліджені наявні в матеріалах провадження докази та характеризуючі матеріали обвинуваченого, з наданням їм відповідної оцінки у вироку суду.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання в мінімальних межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_8 звернувся до лікувального закладу для лікування від наркотичної залежності та розпочав лікування, а тому до нього можливо застосувати положення ч. 4 ст. 309 КК України, є необґрунтованими, оскільки стороною захисту не було надано суду апеляційної інстанції жодних доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_8 пройшов курс лікування від наркотичної залежності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом першої інстанції вироку щодо ОСОБА_8 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4