Єдиний унікальний № 497/1601/18
Провадження № 1-кп/500/550/18
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

28 грудня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілий ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № № 0000345, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Болград, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Кубей, Болградського району Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не працює, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-14.07.1994 року Болградським районним судом за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-11.05.1995 року Болградським районним судом за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-21.04.1999 року Болградським районним судом за ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

-13.02.2006 року Болградським районним судом за ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

-30.07.2007 року Болградським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-18.06.2012 року Болградським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановлено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 січня 2019 року, відповідно.

Прокурором подані до суду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строком на шістдесят днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, та є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть вчинити інші правопорушення та продовжити злочинну діяльність, про що свідчить те, що обвинувачені раніше неодноразово засуджені за вчинення тяжких та середньої тяжкості злочинів, обвинувачуються у вчиненні ряду умисних злочинів, в тому числі тяжких.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та їх захисники не заперечують проти клопотання прокурора.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на свободу, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 офіційно не працюють.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжних заходів обраних відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному. у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 25 лютого 2019 року.

Ухвала припиняє свою дію 25 лютого 2019 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисникам до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)

Суддя (підпис)

Суддя (підпис)

Головуючий - суддя