ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/630/19 Номер провадження 11-сс/814/106/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Полтава ОСОБА_9 та щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, інспектора прикордонної служби 2 категорії гранатометника 3-ї групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (Тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 28 березня 2019 року.

Також підозрюваній визначено розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 153 680 грн.

Згідно матеріалів провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 . Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що він, будучи інспектором прикордонної служби 2 категорії гранатометником 3-ї групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (Тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 - службовою особою, одержав для себе та третіх осіб неправомірну вигоду у виді грошових коштів за вчинення ним, як службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та інтересах третіх осіб, дій з використанням наданої йому влади та службового становища за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням, наявністю ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю інших запобіжних заходів запобігти цим ризикам.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 будучи службовою особою Державної прикордонної служби, з використанням наданої йому влади та службового становища поєднаного з вимаганням, за попередньою змовою групою осіб, за внесення до паспортів іноземців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перевищили строк перебування іноземців на території України, відміток про перетин державного кордону України - виїзд з території України та в`їзд на територію України, одержав для себе та третіх осіб неправомірну вигоду.

Так, встановлено, що ОСОБА_12 , на початку листопада звернувся до свого знайомого ОСОБА_8 і знаючи про те, що останній є службовою особою Державної прикордонної служби України, хотів отримати інформацію для громадянина Азербайджану ОСОБА_10 щодо термінів перебування іноземців на території України, а також з`ясувати чи існують поважні причини перевищення строку перебування іноземців на території України.

В ході телефонної розмови ОСОБА_12 і ОСОБА_8 домовились зустрітись 09.11.2018 і під час зустрічі ОСОБА_8 ознайомившись з паспортом громадянина Азербайджану виданого на ім`я ОСОБА_10 та паспортом громадянина Федеративної Республіки Нігерія виданого на ім`я ОСОБА_13 , який йому надав ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_12 , що ОСОБА_14 та ОСОБА_11 перевищили строк перебування іноземців на території України, у зв`язку з чим вони, у разі не внесення до їх паспортів відміток про перетин державного кордону України - виїзд з території України та в`їзд на територію України, будуть примусово видворені з території України.

ОСОБА_8 всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Державну прикордонну службу України», посадової інструкції, контракту, повідомив ОСОБА_12 , що він як службова особа Державної прикордонної служби України, може посприяти останньому у внесенні до паспортів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 відміток про перетин державного кордону України - виїзд з території України та в`їзд на територію України. Однак повідомив, що за вчинення цих дій ОСОБА_12 необхідно надати йому, неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 550 доларів США. Також попередив ОСОБА_12 , що в разі не надання йому вказаної вище суми він, як службова особа Державної прикордонної служби України вживатиме заходів спрямованих на примусове видворення з території України ОСОБА_10 та ОСОБА_13 як іноземців, які перевищили строк перебування іноземців на території України і повідомить правоохоронні органи про те, що він ОСОБА_12 прикриває ОСОБА_10 та ОСОБА_13 іноземців, які перевищили строк перебування іноземців на території України, тобто вчинили адміністративне правопорушення.

У свою чергу, ОСОБА_12 будучи поставленим в умови за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам, а також законним правам та інтересам ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , погодився на цю вимогу, але при першій можливості 14.11.2018, з метою викриття та припинення злочинної діяльності ОСОБА_8 , звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою. Після чого дії, які ОСОБА_12 вчиняв за вказаним фактом, здійснювалися під контролем правоохоронних органів.

ОСОБА_8 , з метою реалізації власного злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, до протиправної діяльності за вказаним фактом залучив громадянина України, з числа цивільного населення, ОСОБА_15 та начальника відділення матеріально-технічного забезпечення пунктів управління комендатури забезпечення Східного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України старшого прапорщика ОСОБА_16 , вступивши з ним у злочинну змову з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 за вчинення ним, ОСОБА_8 , за сприянням ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 , дій в інтересах ОСОБА_12 , а також в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , як службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням.

Під час зустрічей ОСОБА_12 і ОСОБА_8 15.12.2018 і 20.12.2018 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , реалізовуючи спільний з останніми злочинний умисел, повідомив ОСОБА_12 , про зміну розміру неправомірної вигоди у виді грошових коштів, які вимагав від ОСОБА_12 за внесення до паспорту ОСОБА_10 відміток про перетин державного кордону України та ненадання правоохоронним органам відомостей про те, що ОСОБА_12 прикриває ОСОБА_10 та ОСОБА_13 - іноземців, які перевищили строк перебування іноземців на території України з 550 доларів США на 500 доларів США і частинами отримав від ОСОБА_12 ці грошові кошти.

17.01.2019 ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 , а останній у свою чергу, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , продовжуючи реалізацію спільного з останніми злочинного умислу, одержав для себе, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від ОСОБА_12 , частину неправомірної вигоду у виді грошових коштів у сумі 250 доларів США за внесення до паспорта Емесовума Ннаемека відміток про перетин державного кордону України та ненадання правоохоронним органам відомостей про те, що ОСОБА_12 прикриває ОСОБА_10 та ОСОБА_13 - іноземців, які перевищили строк перебування іноземців на території України, тобто вчинили адміністративне правопорушення, як службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням.

Повідомивши ОСОБА_12 , що за внесення до паспорта Емесовума Ннаемека відміток про перетин державного кордону України потрібно дати ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 750 доларів США, з урахуванням вже наданих 250 доларів США під час зустрічі 27.01.2019 ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 , а останній у свою чергу, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , продовжуючи реалізацію спільного з останніми злочинного умислу, одержав для себе, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 частину неправомірної вигоду у виді грошових коштів у сумі 500 доларів США за внесення до паспорта Емесовума Ннаемека відміток про перетин державного кордону України - виїзд з території України та в`їзд на територію України та ненадання правоохоронним органам відомостей про те, що ОСОБА_12 прикриває ОСОБА_10 та ОСОБА_13 - іноземців, які перевищили строк перебування іноземців на території України, тобто вчинили адміністративне правопорушення, як службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням.

27 січня 2019 року ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України.

28 січня 2019 року ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В своєму клопотанні слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий просив слідчого суддю одночасно визначити розмір застави в сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та частково задовольнив його.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя, послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, який є тяжким злочином і за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Крім того, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин дезертирство; маючи військовий досвід може чинити тиск на свідків, оскільки останній особисто знайомий з особою, яка здійснювала передачу неправомірної вигоди, з метою схилити її до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі; проходячи військову службу у Державній прикордонної службі України, використовуючи службове становище, має змогу перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску та таким чином переховуватись від органу досудового розслідування і те, що підозрюваний ОСОБА_8 , використовуючи зв`язки набуті під час проходження військової служби, в тому числі серед військовослужбовців прикордонної служби, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Також слідчим суддею мотивовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив підозрюваному розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не 200 як того просив в своєму клопотанні слідчий.

Не погоджуючись з судовим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_8 та ухвалити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд не врахував того, що в клопотанні не наведено доказів щодо обґрунтованості підозри і посилається на відсутність ризиків зазначених в ухвалі слідчого судді і на відсутність виключних підстав для обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в сумі 153 680 грн. Також, вказує на те, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, наявність у підозрюваного неповнолітньої дочки ОСОБА_17 , хворої на гепатит «С»

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора, який стверджував про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого не допущено.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Висновок слідчого судді, про доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно запобігти зазначеним ризикам, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 178,194 КПК України при розгляді клопотання врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, що підтверджується матеріалами провадження, зокрема, даними, що містяться в протоколах огляду, помітки та вручення ідентифікованих засобів - грошових купюр; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою отримав у нього грошові кошти за внесення до паспортів його знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_13 відміток про перетин державного кордону України; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що звертався до свого знайомого ОСОБА_12 за консультацією щодо відміток в паспорті про перетин державного кордону України. ОСОБА_12 в свою чергу звернувся до свого знайомого, який працює в прикордонній службі і в січні 2019 року повернув ОСОБА_18 його паспорт з відмітками про перетин державного кордону України; протоколі допиту свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що працює бригадиром пасажирсько-вагонного депо «Харків_Сортувальний» філії ПК ПАТ «Українська залізниця» і підтвердив, що двічі підвозив своїх знайомих ОСОБА_15 та ОСОБА_8 до місця, в якому вони зустрічались з ОСОБА_12 та підтвердив, що після зупинення його автомобіля 27.01.2019 працівниками СБУ слідчий оглянув його автомобіль і вилучив грошові кошти; протоколі допиту свідка ОСОБА_20 , яка повідомила, що працює касиром Харківського відділення №59 і підтвердила, що 27.01.2019 обміняла ОСОБА_8 350 доларів США на національну валюту відповідно до встановленого курсу обміну; протоколі затримання, особи підозрюваної у вчиненні злочину від 27.01.2019, відповідно до якого із правої кишені ОСОБА_15 виявлено і вилучено грошові кошти в розмірі 100 доларів США однією купюрою; протоколі затримання, особи підозрюваної у вчиненні злочину від 27.01.2019, відповідно до якого ОСОБА_8 виклав з кишені грошові кошти в розмірі 50 доларів США однією купюрою; протоколах обшуків житла, в якому фактично проживають ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 від 27.01.2019 в ході яких виявлені і вилучені грошові кошти та документи зазначені в ухвалах слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку; протоколі обшуку від 27.01.2019 Харківського відділення №59, в ході якого виявлено і вилучено долари США, які 27.01.2019 ОСОБА_8 обміняв на національну валюту відповідно до встановленого курсу обміну; протоколі обшуку транспортного засобу ОСОБА_19 від 27.01.2019, в ході якого виявлено і вилучено грошові кошти, які належать ОСОБА_8 ; протоколів огляду від 28.01.2019 паспортів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 з відмітками про перетин державного кордону України; матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріали кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою та дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим спростовуються доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри.

Слідчий суддя дослідив доводи, викладені в клопотанні та з урахуванням ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчиняти інше кримінальне правопорушення, дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, є особою працездатного віку, фізично здоровий. Колегія суддів також враховує те, на що посилається захисник, а саме: що підозрюваний має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_17 , але це не впливає на правильність прийнятого рішення слідчим суддею.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо розміру визначеного слідчим суддею ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частина 4 статті 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати;

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, у якому підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, через це, на думку колегії суддів розмір застави підозрюваному необхідно визначити з урахуванням обставин злочину у якому висунута підозра, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про особу підозрюваного та ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч. 1 статтею 177 цього Кодексу у максимальних межах - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини та статті 5 параграфу 3 Європейської Конвенції, застава призначена, щоб забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір заставив у максимальних межах передбачених п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, належним чином оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 153 680 грн. виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків підозрюваного. Зазначені обставини не ставлять під сумнів дієвість такого запобіжного заходу. Таким чином з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин кримінального провадження, тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 конкретного контексту справи та тяжкості злочину, його наслідків та враховуючи міжнародну і національну практику, колегія суддів приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 153 680 грн. є достатнім розміром, у співставленні з існуючими ризиками, не порушує ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і відповідає положенням ч.5 ст. 182 КПК України.

Отже, підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апелянта про те, що до службових обов`язків ОСОБА_8 не входить розшук громадян та іноземців, у яких можливі порушення строків перебування на території України, а входить виявлення під час служби осіб які перетнули державний кордон, тобто знайомство з ОСОБА_12 відбулось не в ході виконання останнім своїх обов`язків, то вони спростовується посадовою інструкцією, затвердженої 2.01.2019, згідно якої інспектор прикордонної служби у разі виявлення, у вільний від виконання службових обов`язків час, фактів протиправної діяльності на кордоні або отримання інформації про такі дії доповісти про це на ВПС «Херсон» та вживати адекватних своїм можливостям заходів з їх припинення.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , адже саме такий запобіжний захід здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно запобігти зазначеним ризикам.

Рішення суду з приводу неможливості застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу належним чином мотивовано в ухвалі.

Рішення слідчого судді ґрунтується на фактичних обставинах справи та вимогах кримінального процесуального закону, є обґрунтованим і підстав для його скасування за доводами, наведеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 січня 2019 року про обрання відносного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4