Провадження № 1кп/202/166/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001890 від 21.11.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, непрацюючого, маючого середню освіту, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючий, без місця реєстрації та постійного проживання, раніше судимий:
- 29.12.2003 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 25.10.2007 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 12.11.2008 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 04.09.2009 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 10 днів;
- 20.09.2012 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 11.04.2017 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

20 листопада 2018 року, приблизно о 21:50 годині, ОСОБА_6 , знаходився у приміщенні магазину «Продукти», який розташований на території станції ремонту та технічного обслуговування автомобілів (СТО) за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Образцова, 47, де в ході бесіди із раніше йому знайомою співробітницею вказаного магазину ОСОБА_7 дізнався від останньої, що їй залишили ключі від автомобіля сірого кольору марки «Volkswagen Jetta», державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який перебуває на території станції ремонту та технічного обслуговування автомобілів, та який належить ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою отримання доступу до транспортного засобу, під приводом того, що він не має місця мешкання, в ході бесіди попрохав у ОСОБА_7 переночувати у вищевказаному автомобілі, на що остання, будучи у приязних відносинах з ОСОБА_6 надала свою згоду та з цією метою передала йому ключі від вищевказаного автомобіля.
В цей же день, у зазначений час, ОСОБА_6 взяв ключі від автомобіля та вийшов із магазину, опинившись при цьому на подвір`ї СТО, підійшов до вказаного припаркованого автомобіля та заздалегідь отриманими ключами відкрив водійські двері та сів на водійське сидіння автомобіля. Далі, ОСОБА_6 , опинившись в салоні автомобіля «Volkswagen Jetta» всупереч волі власника ОСОБА_4 , не маючи будь-якого права на керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, використовуючи отриманий ключ, запустив двигун та відчинивши ворота, керуючи протиправно вилученим у власника автомобілем, виїхав на ньому з території станції ремонту та технічного обслуговування автомобілів, тим самим з місця вчинення злочину зник, отримавши змогу розпоряджатись ним на власний розсуд.

Після цього, ОСОБА_6 , рухаючись на вищевказаному автомобілі по вул. Байкальська у м. Дніпро в сторону ж/м. Клочко-6, перетинаючи перехрестя вул. Байкальської та вул. Єнисеївської, не впорався з керуванням автомобіля, в результаті чого потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до висновку експерта № 15/12.2/404 від 18.12.2018 року, внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 192 767,42 грн., що є значною матеріальною шкодою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті, 20.11.2018 року він дійсно, отримавши ключі деякий час перебував у машині, а потім вирішив проїхатись на ній, сів за кермо та поїхав, після чого під час руху потрапив у ДТП. Цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, суду пояснив, що 20.11.2018 року він залишив автомобіль «Volkswagen Jetta» біля СТО для обслуговування і залишив ключі у продавця магазину для передач зранку майстрам СТО, пізніше він дізнався, що ОСОБА_6 взяв ключі у продавця магазину, заволодів машиною та потрапив на ній в ДТП, чим заподіяв потерпілому значні збитки.

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 192 767,42 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн., яку він просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки збитки, заподіяні внаслідок ДТП її автомобілю ним не були відшкодовані, автомобіль відновленню не підлягає, він постійно відчуває незручності пов`язані з відсутністю автомобіля.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, дослідив надані стороною обвинувачення докази, матеріали, що характеризують особу ОСОБА_6 , висновки експертизи № 15/12.2/404 від 18.12.2018 року, і вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та встановлених судом, доведена повністю.

ОСОБА_6 повинен нести кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що завдало значної матеріальної шкоди.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст.289 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 289 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_6 та попередженню нових злочинів.

Біль м`яке покарання призначити неможливо, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі і до покарання, пов`язаного з позбавленням волі, звільнився 11.04.2017 року і знову вчинив тяжкий злочин.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що розмір витрат на ремонт автомобіля «Volkswagen Jetta», відповідно до висновку експертизи, визначений у сумі 192 767,42 грн., тому ця сума підлягає стягненню.

Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, оскільки судом встановлено, що саме обвинуваченим завдано матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 , то вона підлягає стягненню.

Суд вважає, що позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки він складається з незручностей які позивач зазнав внаслідок ремонту машини, та неможливості користуватися автомашиною.

З урахуванням характеру моральних страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди 50 000 грн. буде достатньою сатисфакцією для потерпілого за перенесені переживання та незручності завдані злочинними діями обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_6 на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 3432 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

ухвалив :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання з 22 листопада 2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 192 767,42 грн.- в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000.0 грн.- в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а всього стягнути 242 767.42 грн.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «Volkswagen Jetta», державний номер НОМЕР_1 , залишений на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи у сумі 3432 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1