Березівський районний суд Одеської області
29.11.2018
Справа № 494/1544/18
Провадження № 1-кс/494/529/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р. м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3
слідчого СВ Березівського відділення поліції ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Березівського відділення поліції Лиманського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_7 «Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ніжин, Чернігівська область, громадянин України, офіційно не працюючого, із неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні син ОСОБА_8 10-ть років, депутатом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КПК України не маючий судимості.

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий, звернувшись до суду із цим клопотанням 27 листопада 2018 р., погодженим з процесуальним прокурором, просила застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити на підставах викладених у ньому. Пояснив суду, що слідчим відділенням Березівського ВП Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000359 від 26 листопада 2018 р., за правовою кваліфікацією ч.2 ст.187 КК України. Під час проведення досудового розслідуванням було встановлено, що 26 листопада 2018 р. приблизно в період часу після 11-20 по 11-30 годин ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перебуваючи на автомобільній дорозі сполученням «Чорногірка-Р55», Березівського району, Одеської області в напрямку до с. Чорногірка Березівського району Одеської області, із застосуванням насильства над потерпілим ОСОБА_12 , здійснили напад на останнього з метою заволодіння чужим майном, де відкрито заволоділи грошовими коштами останнього в сумі 1440 доларів США та зникли з місця події на автомобілі марки «Мерседес Бенц Е200», р.н. НОМЕР_1 , у якому знаходився підозрюваний ОСОБА_6 ..
Далі, у той же день приблизно в 11-40 годин на станції стаціонарного поста поліції «СП-7 Централіт» за адресою: Одеська область Лиманський район, автодорога сполученням Одеса-Новоазовськ-Мелітополь 21-й км + 700 м, співробітники зазначеного поста отримали орієнтування від начальника Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 особами в кількості чотирьох чоловіків, які пересуваються на автомобілі чорного кольору марки «Мерседес-Бенц» з реєстраційним номером НОМЕР_2 … які заволоділи грошовим коштами ОСОБА_12 в сумі 3000 доларів США. По орієнтуванню начальника Березівського ВП, ними, 26 листопада 2018 р. приблизно о 13-00 годині на автодорозі М-14 21км+700м, сполученням Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, було зупинено автомобіль марки «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 , в якому перебувало троє пасажирів: ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 , мешканець АДРЕСА_5 , та викликано на місце СОГ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.

26 листопада 2018 р. о 13-00 годині ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України було затримано.

Підозрюваний у судовому засіданні проти обрання до нього запобіжного заходу заперечував. Пояснив суду, що мешкає у м. Ніжин Чернігівської області. 25 листопада 2018 р. він разом із своїми друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також мешканцями м. Ніжин приїхали до м. Одеси для продажу належного ОСОБА_13 автомобілю марки «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 , приятелю ОСОБА_11 - ОСОБА_9 .. Вони переночували у місті проживання останнього, а з ранку перед остаточним прийняттям рішення про придбання автомобілю ОСОБА_14 вирішив поїздити на машині. Вони їздили всього приблизно пів години по місту Одесі та недалеко виїжджали за межі міста. Потім їх раптово зупинили працівники поліції з підстави підозри на вчинення розбійного нападу. Під час проведення огляду транспортного засобу в машині були виявлені гроші в сумі 1440 доларів США, які йому не належать і походження яких йому не відомо. Також, підозрюваний пояснив що на потерпілого розбійний напад не здійснював і його грошима не заволодівав. Під час його перебування у відділенні поліції він зробив висновок, що всі особи, у тому числі і які були на проведенні впізнання знають потерпілого як особу, яка має підприємство із землеустрою. Однак, чи знає сам потерпілий кого не будь з осіб присутніх на впізнанні йому не відомо і при проведенні впізнання це не було видно. Зазначав, що має можливість сплатити заставу з власних накопичень, зроблених за час праці будівельником у м. Києві.
Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримала. Пояснила суду що підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним розбійного нападу в групі осіб є обґрунтованою, крім цього є ризики передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник проти задоволення клопотання заперечувала. Пояснив суду, що підстав для задоволення клопотання не має. Так, на її думку відомості внесені до ЄРДР були після затримання її підзахисного, прийнята заява від потерпілого з виправленнями реєстраційного номеру, осіб та машину було затримано о 13-00 годин, а відомості до ЄРДР було внесено лише 15-30 годин, що незрозуміло яку в дійсності суму грошей і в якій валюті забрали у потерпілого, не відомо про тілесні ушкодження потерпілого.
Крім цього захисник зазначала, що підозрюваний має дружину, сина, роботу, вважається не маючим судимості, а всі ризики ґрунтуються лише на тому що він мешкає у інший місцевості, хоча це також Україна і вільне пересування по Україні законом на заборонено. Посилалась на те, що не визначена можливість застосування застави, яку він має можливість сплатити.
Вивчивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000359 заслухавши думки учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків здійснення особою підозрюваного дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд врахувує в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, у тому числі наявність утриманців, наявність роботи, його репутацію, майновий стан.
Відповідно до положень ст.194 КПК України суд вважає, що під час судового розгляду клопотання були доведені:
- обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України;
- підстави вважати, що існують хоча б один з ризиків, що передбачені у ч.1 ст.177 КПК України, на які вказували прокурор та слідчий.
- недостатності застосування жодного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.
- відсутність підстав для застосування застави.
Так, у судовому засіданні було встановлено, що відбулась подія розбійного нападу, що є внесеним до ЄРДР кримінальне провадження за №0000359 від 26 листопада 2018 р. за ч.2 ст.187 КК України, що особу, якій обирається запобіжний захід потерпілий впевнено впізнає як людину, яка разом з іншими особами безпосередньо вчинила цей напад.
Крім цього суд враховує, що працівниками поліції за орієнтуванням наданим начальником поліції Березівського ВП, було затримано автомобіль марки «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 , на який вказував потерпілий, як на автомобіль на якому пересуваються нападники, а в салоні автомобілю було виявлено гроші у виді доларів США купюрами, якими зазначав потерпілий.

Виходячи з цього суд вважає, що посилання прокурора на обґрунтованість підозри є доведеною.
Суд приходить до такого висновку, оскільки потерпілий, показанням якого у суду не має підстав не довіряти, під час проведення впізнання особи впевненно показав саме на підозрюваного, як на особу яка вчинила на нього розбійний напад. При цьому суд враховує, що потерпілий отримав тілесні ушкодження, а саме ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом малої гомілкової кістки, що безумовно впливало на його дії. Проте, під час проведення впізнання у присутності захисника підозрюваного, на думку суду були дотриманні положення ст.228 КПК України, оскільки як пояснив сам підозрюваний у судовому засіданні всі особи не відрізнялись від нього суттєво зовні та зріст і при проведенні цієї слідчої дії не вбачалось і не було зрозуміло, що потерпілий когось з цих осіб знає. Також, суд враховує, що потерпілий вказав марку, колір авто, подзвонивши до поліції, яка була зупинена працівниками поліції у другому районі Одеської області і саме в якій перебував підозрюваний з іншими особами і були виявлені гроші, походження яких він пояснити не міг.
Крім цього суд приймає до уваги і те, що виходячи з матеріалів кримінального провадження наданих суду, авто в якій пересувався підозрюваний зовні мала забруднення характерні для пересування по польовій дорозі у сільській місцевості, хоча підозрюваний зазначав що вони пересувались лише по місту Одесі і лише недалеко виїжджали за межі міста.
Також, суд враховує посилання прокурора на наявність ризиків.
Суд вважає, що оскільки підозрюваний є зареєстрованим у одній місцевості, а перебуває у зв`язку з нібито неофіційною роботою ще у інший, то є необхідність попередити його можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він вільно пересувається по території України.
Крім цього висування йому підозри про участь у розбійному нападі свідчить про його кримінальну цілеспрямованість майнової та насильницької дії.
Тому, оскільки не має належних підтверджень на джерела доходів для існування у підозрюваного, то саме протизаконні дії можуть бути обрані ним для видобування засобів для існування.
Крім цього відповідно до положень ст.178 КПК України суд враховує, вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, а саме те що ч.2 ст.187 КК України відноситься до тяжких злочинів згідно до ч.4 ст.12 КК України і покарання за нього визначено у межах від 7-ми до 10-ти років, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, у тому числі відсутність належних підтверджень на наявність постійної роботи та джерел до існування.
Також, приймаючи рішення суд враховує що підозрюваний у судовому засіданні не зміг впевнено та послідовно пояснити суду про обставини за якими йому висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України.
Суд також враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є неможливим через те, що підозрюваний є уродженець та мешканець іншої області, перебуває з його слів у другій місцевості, тобто вільно пересувається по території України.
При цьому суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді застави є неможливим згідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, за якою слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини передбачені ст.ст.177-178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого і застосуванням насильства.
Щодо посилань захисника підозрюваного на виявлені нею підстави для відмови у задоволенні клопотання суд вважає наступне.
Суд вважає, що під час затримання підозрюваного та інших осіб, що перебували з ним у авто, було дотримано положення п.2 ч.1 ст.208 за якою уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, якщо безпосередньо після вчинення злочину сукупність ознак вказують на те, саме ця особа щойно вчинила злочин. При цьому суд враховує і положення ч.1 ст.132 КПК України, за якою заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду за винятків випадків передбачених КПК України, і саме до яких відноситься п.2 ч.1 ст.208 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що службова особа має право затримати особу для перевірки на причетність у вчиненні кримінального правопорушення і тільки у разі підтвердження причетності вносити відомості до ЄРДР.
Крім цього суд вважає, що посилання захисника на проведення слідчих дій до внесення відомостей до ЄРДР не відповідають дійсності. Так, внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення відбулось 26 листопада 2018 р. о 15-30 годин, а огляд автомобілю відбувся 15-35 - 15 -59 годин. Також, проведення впізнання ОСОБА_6 ,. відбулось 27 листопада з 14-56 по 15-11 годин.
Суд приймаючи рішення погоджується із посиланням захисника підозрюваного, що особа має право вільно пересуватись по території України і кожен хто не є мешканцем Одеської області не може бути затриманим тільки за те, що не проживає в цій області. Однак, всі ці посилання не стосуються обставин затримання особи за вчинення тяжкого злочину при наявності підстав на затримання.
Суд, оцінюючи посилання захисника на суперечливі посилання потерпілого щодо реальної суми грошей якою заволоділи нападники і у якій валюті, вважає, що потерпілий отримав тілесні ушкодженні голови відповідно з чим міг помиляться щодо реального розміру, що у свою чергу не виключає жодним чином факт заволодіння його грошима з врахуванням того що він зазначав які купюри і у якій валюті в нього були відібрані і саме такі були знайдені в машині, в якій рухався підозрюваний.
З приводу посилань на виправлення номеру реєстрації заяви потерпілого суд вважає, що це є суто технічна проблема, що ніяк не впливає на зміст заяви та факт скоєння кримінального правопорушення.
Крім всього вищенаведеного згідно до положень ч.4 ст.193 КПК України слідчий суддя має право за власної ініціативи дослідити будь-які матеріали, які мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
За таких обставин суд вважає за можливо при прийнятті рішення врахувати довідку про отримання потерпілим тілесних ушкоджень, оригінал якої міститься в матеріалах кримінального провадження №0000359 наданих суду слідчим для ознайомлення.
З огляду на наведене суд вважає, що є наявність достатніх підстав вважати, що існує необхідність у обранні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому подання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.
До ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, помістивши його на час проведення досудового розслідування до Одеської установи виконання покарань №21 УДПтС України в Одеській області на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з 26 листопада 2018 р. і до 24 січня 2019 р. включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ___________________________________________-