Єдиний унікальний номер 722/1780/18
Номер провадження 1-в/722/182/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
а також в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотаннями про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного 16.12.2013 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання. Вважає, що він своє поведінкою та ставлення до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Головою спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 подано заяву, в якій зазначено клопотання про проведення розгляду даної справи без його присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_4 покладає на розсуд суду.
Представник ДУ "СВК (№67)" та прокурор у судовому засіданні заперечують щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки на даний час згідно оцінки ступеня виправлення він не досяг необхідного ступеня виправлення, зокрема, внаслідок своєї несумлінної поведінки протягом періоду відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому застосування умовно-дострокового звільнення вважають передчасним.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений: 1) 13.09.2013 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.1 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі; згідно ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 12.11.2013 року вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13.09.2013 року змінено: ОСОБА_4 виправдано за ч.1 ст. 186 КК та визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2- 185 ч.2, ч.1 ст.190 КК України та на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення, однак на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з двохрічним іспитовим строком; 2) 16.12.2013 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.190, ст.70 КК України та призначено покарання у виді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання у виді позбавлення волі відраховується з 01.07.2013 року.
Ухвалами Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13.01.2016 року та 10.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області строк попереднього ув`язнення "терміном 1 рік 3 місяці у подвійному розмірі". Відповідно кінець строку відбування покарання у виді позбавлення волі 13.11.2020 року.
Таким чином, ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості, умисного тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину. На час розгляду справи відбув більше трьох чвертей строку призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно поданої характеристики, затвердженої 11.12.2018 року начальником ДУ «СВК (№67)», довідок про стягнення та заохочення, а також про норми виробітку та стан виконання виконавчих листів судом встановлено наступне.
Засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі перебуває з 01.07.2013 року. За час утримання в установі виконання покарань (№33) м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.
До ДУ «Сокирянської ВК (№67) прибув 10.03.2014 року. По прибуттю до колонії був працевлаштований вибірником- складальником каменю стінового гірничої дільниці №1 підприємства установи. З травня по липень 2014 року тимчасово не працював. З серпня 2014 року і по даний час працевлаштований бібліотекарем в господарській обслузі. За період перебування в установі за вчинення порушень вимог режиму відбування покарання в шести випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності (виготовлення заборонених предметів, виготовленя і вживання заборонеї речовини, виготовлення та зберігання забороненої речовини). На даний час стягнення погашені або зняті у встановленому порядку. Має три заохочення (20.10.2016 року, 17.07.2017 року, 16.04.2018 року). Роботи із благоустрою установи та із самообслуговування виконує. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує православний храм при установі. У 2014 році здобув спеціальність «Столяр будівельний ІІ-го розряду» у навчальному центрі при колонії. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом побачень і телефонних переговорів, отримує посилки. Взаємовідносини з рідними добрі. Вину у вчинених злочинах визнав.
На засіданнях комісій установи розглядались питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 заохочувальних норм:
- 26.11.2016 року було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення;
- 16.03.2018 року було відмовлено у застосуванні 82 КК України, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення;
- 29.11.2018 року було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.
З довідки медичної частини ДУ «СВК (№ 67)» від 10.12.2018 року №372 встановлено, на даний час стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає необгрунтованими доводи засудженого щодо доведеності його виправлення, оскільки його поведінка протягом строку відбування покарання не були сумлінними, що підтверджується обставинами неодноразового порушення ним порядку відбування покарання, у т.ч. вчинення ним злісних порушень, за що на нього накладалися дисциплінарні стягнення. Відповідно його відношення до праці та виконання робіт по благоустрою, отримання ним спеціальності та участь у програмі диференційованого виховного впливу не є достатніми для висновку, про доведеність його виправлення. При цьому, суд враховує, що він був засуджений двіччі та за вчинення значної кількості умисних злочинів, у т.ч. умисного особливо тяжкого злочину. На думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)" процес позитивних змін у його особистості на даний час не відповідають ступеню виправленню, який дає однозначний висновок про доведеність його виправлення та унеможивлять у подальшому вчинення ним умисних злочинів.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_4 протягом строку відбування покарання не була сумлінною і він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий: