Справа № 669/410/19
Провадження № 1-кп/669/61/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Білогір`я Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньо освітою, не одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2019 року близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із ОСОБА_5 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті злочинні наміри щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно і свідомо, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_5 зазнав фізичного болю та отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, яке за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння ОСОБА_5 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю, не заперечував та ствердив обставини наявності конфлікту з потерпілим, та вказав, що дійсно наніс ОСОБА_5 тілесне ушкодження. Вказав, що добровільно сплатив витрати на стаціонарне лікування потерпілого.

Крім власного визнання, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно в ході конфлікту ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком правої руки в ліву частину голови.

Досліджуючи письмові докази судом встановлено наступне.

За даними Витягу з кримінального провадження вбачається, що 19.02.2019 року за заявою ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 внесено відомості по факту спричинення 19.02.2019 року йому тілесних ушкоджень.

За даними висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №133 від 09.04.2019 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи по медичній документації гр. ОСОБА_5 у останнього було виявлено тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа. Дане тілесне ушкодження утворилося від однієї ударної дії тупого твердого предмета, могло утворитися в строк та при обставинах вказаних в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи і за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє тривалий розлад здоров`я.

За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2019 року ОСОБА_4 погодився на пропозицію відтворити обстановку та обставини заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, вказала як заподів їх.

Аналізуючи всі дослідженні в процесі розгляду провадження докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тому його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його характеристику, сімейний стан та думку потерпілого.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, що згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину, щиро кається у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, що виразилося у послідовних показаннях щодо обставин та механізму спричинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , вибачився перед потерпілим, відшкодував заподіяну шкоду. Вказані обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання.

Враховуючи сукупність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (визнання вини, щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння в розкритті злочину), характер вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, а також висновки органу пробації, які містяться в досудовій доповіді, суд приходить до висновку, що вказані обставини знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності для суспільства та є підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбаченого санкцією частини 1 ст.122 КК України, але без реального його відбування, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_5 , перебував на лікуванні 6 днів. ОСОБА_4 відшкодував витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 3219,90 грн., в зв`язку із чим позов прокурора за його клопотанням підлягає залишенню без розгляду.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати пов`язані із залученням експертів у вказаному кримінальному провадженні відсутні. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 65,122 КК України, ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеженням волі на строк 1 /один/ рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази: лазерний носій інформації диск CD-R «ARITA», серійний № RFD80M-81043, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000024.

Цивільний позов прокурора залишити без розгляду в зв`язку із добровільним відшкодуванням шкоди завданої кримінальним правопорушеня.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1