Справа № 539/3350/16-к
Провадження № 1-кп/539/3/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0001790 про обвинувачення :

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клепачі Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр-на. України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, судимого :

-вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.02.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.07.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення волі; 21.07.2015 року звільнився з місць позбавлення волі на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтава від 13.07.2015 року умовно достроково на невідбутий строк покарання 8 місяців і 12 днів;

-вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.06.2017 року за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 19.11.2018 року згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 19.11.2018 року, якою йому згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.11.2016 року по 19.11.2018 року в строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, у зв`язку з відбуттям покарання;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2016 року близько 22 год. ОСОБА_13 , перебуваючи по вул. П.Лубенського в м. Лубни Полтавської області за місцем роботи потерпілої ОСОБА_12 , для здійснення телефонного дзвінка попрохав у ОСОБА_12 належний їй мобільний телефон, на що ОСОБА_12 надала ОСОБА_13 для здійснення телефонного дзвінка власний мобільний телефон «LG KR 500». Після чого, отримавши від потерпілої ОСОБА_12 вищезазначений мобільний телефон та здійснивши по ньому дзвінок, ОСОБА_13 діючи відкрито, умисно, повторно з корисливими мотивом та метою, з мобільним телефоном «LG KR 500» почав тікати від потерпілої ОСОБА_12 та на її прохання повернути телефон, не реагував. Після цього потерпіла ОСОБА_12 побігла за ОСОБА_13 , але останній не зупинився та з місця події зник, розпорядившись даним відкрито викраденим майном, а саме мобільним телефоном «LG KR 500» ОСОБА_12 вартістю 425 грн., за власним розсудом.

Крім цього, 08 жовтня 2016 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_13 перебуваючи в якості працівника в приміщенні приймального пункту вторинної сировини на території Лубенського міського ринку за адресою м. Лубни Полтавської області вул. Садова, 4, зайшов до підсобного приміщення, де в одній із шухляд столу помітив планшет «Samsung Galaxy Tab 4», належний потерпілому ОСОБА_10 , який вирішив таємно викрасти. Так, ОСОБА_13 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, із шухляди столу підсобного приміщення за вищезазначеною адресою викрав планшет «Samsung Galaxy Tab 4» належний потерпілому ОСОБА_10 вартістю 2799 грн. та розпорядився даним таємно викраденим майном за власним розсудом.

В судовому засіданні ОСОБА_13 пояснив, що він свою вину у вчиненні злочинів визнає, зазначив, що в жовтні 2016 року він попросив у ОСОБА_14 телефон під приводом здійснення дзвінка та в подальшому після передачі потерпілою телефону він в її присутності побіг із ним з місця події, після чого продав даний телефон. Також він працював у ОСОБА_15 на базарі в м.Лубни. Одного дня він, перебуваючи в приміщенні по місцю роботи, із столу забрав планшет Самсунг, належний ОСОБА_15 та продав його на базарі. Чохла на даному планшеті не було. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 визнає частково згідно проведеної оцінки майна.

Суд вважає, що вина ОСОБА_13 у вчиненні злочинів за вищевикладених обставин також підтверджується :

-показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила, що 03.10.2016 року близько 22 год. вона перебувала на роботі, коли до неї підійшов хлопець, як пізніше виявився ОСОБА_13 та попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що вона йому надала власний телефон. ОСОБА_13 здійснив дзвінок, однак телефон не повертав та вона зрозуміла, що він відтягує час. Потім ОСОБА_13 почав тікати з її телефоном, а вона побігла за ним, прохаючи повернути телефон, однак той не реагував та взагалі втік від неї. Пізніше телефон їй повернули працівники поліції;

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що він працює на міському ринку в м. Лубни Полтавської області приймальником вторинної сировини. На вихідні постійно їздив в м. Полтаву. 08.10.2016 року він також поїхав до м. Полтави, на роботі залишилися комірниця ОСОБА_16 та вантажник ОСОБА_13 . Коли їхав, згадав, що забув на роботі в своєму кабінеті свій планшет білого кольору і подзвонив спитати, чи він на місці, співробітниця сказала, що поклала планшет в шухляду стола. Однак, через дві години співробітниця зателефонувала йому і сказала, що планшет викрали. В цей день, під час його поїздки до м. Полтави йому на телефон дзвонив ОСОБА_13 , який був прийнятий на дане підприємство 2 дні назад до даної події вантажником, та запитував його, чи виходити йому на роботу цього дня, чи ні. Кабінет, в якому знаходився його робочий стіл, знаходиться на території ринку, серед складських і виробничих приміщень, доступ до якого має кожен працівник;

-показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що працює разом із потерпілою ОСОБА_12 , яка на початку жовтня 2016 року перебуваючи на роботі, повідомила, що з нею трапилася пригода, а саме до неї підійшов чоловік, який пізніше виявилося ОСОБА_13 , та попрохав зателефонувати по її мобільному телефону, який вона йому надала. Чоловік зателефонував до свого знайомого, однак, коли вона зрозуміла, що він відтягує час, то попросила віддати телефон, але чоловік почав тікати і втік;

-показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що літом 2016 року ОСОБА_17 йому повідомила про вчинення злочину відносно ОСОБА_12 , у якої був викрадений мобільний телефон і яку він також знає. Після чого, в гаражі, де він знаходився, відбулася розмова з ОСОБА_19 , який йому повідомив, що до нього дзвонив ОСОБА_13 та просив зайняти гроші, але той йому відмовив;

-показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що в холодну пору року у 2016 році перебуваючи на базарній площі в м.Лубни Полтавської області був свідком того, як ОСОБА_13 продавав планшет "Samsung" білого кольору його знайомому ОСОБА_21 , вказавши при цьому, що він є його власником і продає з підстав хвороби члена його сім`ї, поскільки дуже потрібні кошти на лікування. ОСОБА_21 сплатив йому 700 грн. При розрахунку з ОСОБА_13 . ОСОБА_21 сфотографував його з планшетом на свій мобільний телефон, щоб пересвідчитися, що він дійсно є його власником. В подальшому ОСОБА_21 повідомив його, що цей планшет він продав;

-показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснював, що в 2016 році він перебував на ринку в м.Лубни Полтавської області, коли до нього підійшов знайомий ОСОБА_13 з пропозицією купити в нього планшет, який йому належить, оскільки в нього захворіла дитина і дуже потрібні кошти на лікування. Він показав планшет "Samsung" білого кольору. Домовились з ним за планшет заплатити 700 грн. Після чого він сфотографував на свій телефон ОСОБА_13 з цим планшетом, щоб пересвідчитися, що це його річ. В подальшому даний планшет він продав;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснювала, що працює на центральному ринку в м.Лубни пл. Ярмаркова Полтавської області комірником приймальні вторинної сировини. В жовтні 2016 року до них на роботу був прийнятий вантажником ОСОБА_13 з іспитовим строком. До вказаної події він працював вже два дні. В день крадіжки планшету, ОСОБА_13 прийшов на роботу. В той час, коли вона приймала товар, до неї зателефонував на мобільний телефон керівник ОСОБА_10 і повідомив, що забув в столі свій планшет. Вона перевірила шухляду і пересвідчилась, що планшет лежить в ній. Це бачив ОСОБА_13 , який попросив у неї гроші. Близько 11 години вона сказала ОСОБА_13 , щоб він йшов додому, оскільки роботи вже не було. Після того, як ОСОБА_13 пішов з роботи, вона вирішила забрати планшет світлого кольору, належний ОСОБА_10 , додому на зберігання. Відкривши шухляду столу вона побачила, що планшета там вже немає. Після цього вона подзвонила повідомити про крадіжку планшету ОСОБА_10 та в поліцію;

-показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що близько 22 год. в темний час доби в кінці вересня-на початку жовтня 2016 року він під`їхав на автомобілі до магазину АТБ, де зустрів ОСОБА_23 , який запропонував йому придбати мобільний телефон за 100 грн., на що він погодився та взяв цей мобільний телефон темного кольору, віддавши за нього ОСОБА_13 100 грн. Наступного дня до нього зателефонували працівники поліції, яким він видав даний придбаний у ОСОБА_13 мобільний телефон;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який пояснював, що осінню 2016 року він був на зміні у «Лубниводоканал», коли його змінила ОСОБА_14 . Наступного дня від ОСОБА_14 дізнався про те, що відносно неї було вчинено грабіж;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що знає ОСОБА_13 , який був у нього на роботі по розборці приміщень. Наступного дня стало відомо, що у однієї жінки пропав телефон. ОСОБА_13 телефонував до нього та просив гроші;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.10.2016 р., згідно якого слідчим Лубенського ВП було прийнято заяву від ОСОБА_12 про те, що 03.10.2016 р. близько 22 год. невстановлена особа знаходячись по вул. П.Лубенського в м.Лубни відкрито заволоділа її мобільним телефоном" LG" вартістю 2000 грн. (т.1 а.с. 61);

-протоколом огляду місця події від 13.10.2016 р., а саме ділянки місцевості, що розташована по вул. П.Лубенського в м.Лубни Полтавської області, де ОСОБА_13 було вчинено відкрите викрадення чужого майна, в ході огляду місця події було оглянуто чагарники та дорогу, по якій ОСОБА_13 тікав з телефоном ОСОБА_12 (т.1 а.с.63-68);

- протоколом огляду 04.10.2016 року, згідно якого працівникам поліції ОСОБА_22 було видано телефон марки " LG" належний ОСОБА_12 , який він придбав у ОСОБА_13 03.10.2016 року (т.1 а.с. 69-73);

-протоколом перегляду відеозапису від 12.09.2016 р. та дослідженим в судовому засіданні СД-диском із відеозаписом, згідно якого був здійснений перегляд відеозапису з камер відеоспостереження магазину "АТБ-Маркет", який розташований в м.Лубни, пл. Ярмаркова,30-А, на якому зафіксовано розмову ОСОБА_13 з ОСОБА_22 , що мала місце 03.10.2016 року о 23 год. 20 хв. (т.1 а.с. 75-79, т.2 а.с. 39);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2016 року, в ході якого ОСОБА_13 розповів та показав, яким шляхом він відкрито заволодів мобільним телефоном, належним ОСОБА_12 (т.1 а.с.80-84);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення, а саме крадіжки планшету, належного ОСОБА_10 з кімнати прийому вторинної сировини що знаходиться на міському ринку в м.Лубни пл. Ярмаркова, яка мала місце в період часу з 08 год. по 12 год. 20 хв. 08.10.2016 року (т.1 а.с.85);

- протоколом огляду місця події від 08.10.2016 року, а саме кімнати прийому вторинної сировини , що знаходиться на міському ринку в м.Лубни пл. Ярмаркова, з якої була вчинена крадіжка планшету, належного ОСОБА_10 , скоєна ОСОБА_13 (т.1 а.с. 86-89);

- протоколом огляду місця події від 13.10.2016 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон "SONI", належний ОСОБА_21 , з фотознімком, на якому сфотографований ОСОБА_13 з планшетом в руці, належним ОСОБА_10 , під час продажу даного планшету ОСОБА_21 (т.1 а.с.91-94);

- протоколом огляду від 29.10.2016 року, в ході якого було оглянуто коробку з-під планшету «Samsung Galaxy Tab 4», належного потерпілому ОСОБА_10 (т.1 а.с. 95-99);

-висновком про вартість майна від 10.10.2016 року № Л/1010/1, згідно якого вартість мобільного телефону «LG KR 500» належного потерпілій ОСОБА_12 , який у неї відкрито викрав ОСОБА_13 , становить 425 грн. (т.1 а.с. 100-102);

-довідкою вартості ФОП ОСОБА_26 , згідно якої станом на 8.10.2016 року вартість планшету «Samsung Galaxy Tab 4» становить 2799 грн. (т.1 а.с. 110).

Таким чином, оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України поза розумним сумнівом.

Суд вважає, що вина ОСОБА_13 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно; таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 186 та ч.2 ст. 185 КК України відповідно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд не вбачає. При цьому суд враховує, що лише сам факт визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів не є достатньою підставою вважати, що у даному випадку має місце пом`якшуюча вину обставина щире каяття. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений вживав заходи щодо відшкодування шкоди потерпілим. Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к.

Згідно ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає. При цьому суд не вбачає в діях обвинуваченого такої обставини, що обтяжує його покарання та яка зазначена у обвинувальному акті, як рецидив злочину, оскільки обвинувачений має непогашені судимості виключно за вчинення хоча і умисних злочинів, однак таких, що визначають кваліфікацію його дій у даній справі за ознакою повторності, а у відповідності до ч.4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Згідно медичних довідок ОСОБА_13 на обліку у лікаря нарколога, лікарів психіатра та невропатолога не перебуває (т.1 а.с. 124-125).

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного ОСОБА_13 , який позитивно характеризується по місцю проживання (а.с. 123), вартість майна, яке він відкрито, а також таємно викрав, вважає за необхідне призначити ОСОБА_13 покарання за ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі за кожен із вчинених злочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_13 покарання шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим.

Остаточне покарання ОСОБА_13 необхідно визначити згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.06.2017 року. При цьому, суд вважає за необхідне в строк покарання ОСОБА_13 , остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання у виді 4-х років позбавлення волі, повністю відбуте ним за попереднім вироком.

Так, як вбачається із ухвали Полтавського апеляційного суду від 19.11.2018 року, ОСОБА_13 згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.11.2016 року по 19.11.2018 року в строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього за 2 дні позбавлення волі та у зв`язку з відбуттям покарання у виді 4 років позбавлення волі згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.06.2017 року його звільнено з-під варти в залі суду 19.11.2018 року.

При цьому суд враховує, що призначення покарання за ч. 4 ст. 70 КК здійснюється в три етапи. На першому з них суд виносить вирок і призначає покарання за знову роз-критий злочин, а якщо їх було кілька - то за всі ці злочини. На другому етапі суд призначає покарання за сукупністю злочинів, керую¬чись положеннями частин 1-3 ст. 70 КК. При цьому суд не враховує, що особа вже повністю або частково відбула те покарання, що було призначене їй за раніше винесеним вироком. Отже, до уваги береться покарання в тому повному розмірі, що раніше було призначене цим вироком. Нарешті, на тре¬тьому етапі суд здійснює зарахування за правилами ст. 72 КК, яке полягає в тому, що до покарання, яке остаточно призначене за сукупністю злочинів, зараховується судом те покарання, що повністю або частково було відбуте особою за попереднім вироком.

Враховуючи обставини справи, особу винного, висновок досудової доповіді відділу пробації (т.2 а.с. 27-28), суд вважає, що підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ст. ст. 69, 75 КК України не має.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні застосовувався у вигляді домашнього арешту, однак строк його дії сплив, а тому до набрання даним вироком законної сили необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання вироку суду, враховуючи, що судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Строк покарання ОСОБА_13 необхідно рахувати з часу його взяття під варту з 08.04.2019 року.

Згідно наданого до суду цивільного позову та заяви про збільшення позовних вимог, потерпілий ОСОБА_10 прохає суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на його користь : 8200 грн. майнової шкоди, 3000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. за послуги адвоката. (т.1 а.с. 59-60, 142).

Цивільний позов потерпілого мотивовано тим, що ОСОБА_13 викрав у нього планшет вартістю 7700 грн., сім карту оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 50 грн., флеш карту вартістю 250 грн. та чохол вартістю 500 грн. Крім цього, вчиненим злочином йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 3000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що було порушено його право власності на викрадене майно, на планшеті знаходилися фотографії зі свята, які тепер неможливо відновити, також зберігалися його робочі контакти, контакти його близьких та знайомих. У зв`язку з необхідністю захисту своїх прав як потерпілого, він звернувся за правовою допомогою до адвоката, якому сплатив за юридичну допомогу 5000 грн.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_10 суд виходить із дійсної вартості майна, зазначеного в обвинувальному акті, яке викрав обвинувачений відповідно до довідки вартості майна ФОП ОСОБА_26 , а саме, що вартість майна, а саме планшету «Samsung Galaxy Tab 4», яке викрав обвинувачений станом на 8.10.2016 року становить 2799 грн. Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких інших даних про вартістю даного викраденого майна станом на час вчинення злочину. При цьому, як вбачається із протоколу огляду паперової коробки від планшету від 29.10.2016 року, вказаний планшет було придбано 01.2015 року, тобто станом на час вчинення крадіжки він був у вжитку.

Що стосується цивільного позову у частині стягнення вартості сім карти оператора мобільного зв`язку, флеш карти та чохла, то суд враховує, що згідно обвинувального акту ОСОБА_13 вказані об`єкти права власності не вмінялися як такі, які він викрав у потерпілого, а тому враховуючи межі обвинувачення та вимоги про те, що цивільний позов повинен випливати із пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що відсутні підстави для врахування вартості сім карти оператора мобільного зв`язку, флеш карти та чохла у загальну вартість майна, яким заволодів обвинувачений.

Таким чином, розмір завданої потерпілому майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню у даному кримінальному провадженні, становить 2799 грн.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що обгрунтованим є розмір моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_10 на суму 2000 грн.

При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілому ОСОБА_10 , полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з викраденням його майна та порушенням його права власності на викрадене майно. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна вчиненням умисного злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини ОСОБА_13 , вимушеність змін в організації потерпілим свого життя, який через вчинення заволодіння його майном був позбавлений права власності на належне йому майно протягом тривалого часу, а саме більше двох років та залишається позбавленим права власності на викрадене майно станом на час розгляду справи, вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокат ОСОБА_11 надавав правову допомогу потерпілому ОСОБА_10 . Відповідно до квитанції про оплату послуг з правової допомоги, потерпілим ОСОБА_10 сплачено адвокату ОСОБА_11 за надання правової допомоги 5000 грн. (т.1 а.с. 53).

Відповідно до положень ст.ст. 120, 124 КПК України витрати на правову допомогу, тобто витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий, цивільний позивач. І в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_13 5 000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_10 витрат на правову допомогу.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185; ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за :

- ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_13 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і вважати ОСОБА_13 засудженим на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_13 шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.06.2017 року, яким його було засуджено на 4 роки позбавлення волі, і остаточно вважати ОСОБА_13 засудженим на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України в строк покарання ОСОБА_13 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України зарахувати покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, повністю відбуте ним за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.06.2017 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 застосувати до набрання вироком законної сили тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з часу взяття під варту з 08.04.2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_13 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 2799 грн. майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, а всього 4799 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Речові докази по справі : мобільний телефон "LG KP500" залишити потерпілій ОСОБА_12 , як їй належний (т.1 а.с. 111-112); коробку від планшету «Samsung Galaxy Tab 4»- залишити потерпілому ОСОБА_10 , як йому належну (т.1 а.с. 113-114); CD-R диск із записом камер відеоспостереження (т.1 а.с. 111, т.2 а.с. 39) - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_13 , який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1