Справа № 546/406/18
Кримінальне провадження № 1-кп/542/175/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2018 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зінці Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, потерпілим від аварії на ЧАЕС не являється, неповнолітніх дітей на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 14 березня 2018 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи поблизу господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого приревнував до своєї співмешканки ОСОБА_7 та в подальшому вирішив заподіяти йому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ножем, який мав при собі, завдав одного удару ОСОБА_6 в область грудної клітки зліва, чим заподіяв йому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 48 від 11.04.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді рани в області грудної клітки зліва по задньо-боковій поверхні на рівні XI ребра з ушкодженням лівої нирки, які могли утворитися одномиттєво в результаті дії предмета, маючого колюче-ріжучу контактуючу поверхню, яким могло бути лезо ножа, діючий в дану область один раз із силою достатньою для спричинення даних ушкоджень. Тілесні ушкодження могли утворитись 14.03.2018 року і можуть розглядатись лише у сукупності і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя у момент спричинення.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив про обставини, за яких його було вчинено, в скоєному розкаюється, прохає не застосовувати суворе покарання, з потерпілим помирилися.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що 14.03.2018 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті ревнощів до своєї співмешканки, наніс йому удар ножем в область грудної клітки.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідив докази про особу обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин (ч. 1 ст. 121 КК України).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення.
Єдиним видом покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України є позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Отже, саме даний вид покарання має бути призначений ОСОБА_5
ОСОБА_5 , в силу ст.. 89 КК України вважається раніше не судимим, вину визнав повністю, критично оцінює скоєне.
Сукупність даних обставин дає право суду при призначенні покарання обмежитись мінімальним його розміром, передбаченим санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років суд вправі прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліках у психіатра і нарколога не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання. Згідно досудової доповіді, підготовленої начальником Решетилівського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_8 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі не можливе. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігти вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю. (а.с. 69-71).
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не наполягає на суворому покаранні.
Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без її ізоляції від суспільства. А тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України , якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.
Статтею 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок, суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо процесуальних витрат.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час розслідування даного злочину у справі було проведено шість судово-імунологічних експертиз, загальна сума витрат по яких становить 14777,20 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 14777,20 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят сім грн. 20 коп.) на користь держави.

Речові докази футболку ОСОБА_6 із пошкодженням та нашаруванням речовини бурого кольору, светер ОСОБА_6 із пошкодженням та нашаруванням речовини бурого кольору, куртку спортивну ОСОБА_6 із пошкодженням та нашаруванням речовини бурого кольору, куртку темно-синю ОСОБА_6 із пошкодженням та нашаруванням речовини бурого кольору, речовину бурого кольору, яка поміщена на відрізок бинта та контрольний зразок бинта, куртку ОСОБА_5 , змиви з рук ОСОБА_5 та контрольний зразок бинта, зразок крові потерпілого ОСОБА_6 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Решетилівського ВП, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_9 .Голови Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1