"26" грудня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.03.2018 року ліквідатором боржника БПФ ВО «Промтехсервіс» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 .
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 року ухвалу господарського суду Харківської області скасовано в частині призначення ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_5 та призначено арбітражним керуючим ОСОБА_6 (м. Харків. вул. Клочківська, 111, оф. 12-9).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09. 2018 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 року скасовано, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 .
Слідчий вказує, що ОСОБА_6 не маючи повноважень продовжував дії направлені на відчуження майна боржника, використовуючи для цього власну торгівельну біржу ТОВ «Сторгов» продовжив дії, направлені на незаконне відчуження майна боржника. Так ОСОБА_6 ще будучи ліквідатором, тобто маючи повноваження, видав довіреність на директора ТОВ «Сторгов», в якій надав директору повноваження на проведення аукціону, для реалізації майна БПФ «ВО «Промтехсервіс».
Слідчий зазначає, що за допомогою біржі ТОВ «Сторгов» (директору якого ОСОБА_6 раніше надав довіреність на проведення аукціону) 22.10.2018 року на сайті Вищого Господарського суду було дано оголошення про продаж майна боржника, яке мало відбуватись 23.11.2018.
29.10.2018 року діючий арбітражний керуючий ліквідатор ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса з заявою про скасування довіреності, та 29.10.2018 року було припинено дії вищевказаної довіреності, що позбавило ТОВ «СТОРГОВ» можливості проведення аукціону, з продажу майна БПФ ВО «Промтехсервіс».
Як вказує слідчий, з метою запобігання злочинного відчуження майна групою осіб на чолі з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 як ліквідатором БПФ «ВО «Промтехсервіс» у газеті Урядовий кур`єр 30.10.2018 було дано оголошення про припинення будь яких договорів та угод, що були укладені ОСОБА_6 як ліквідатором БПФ ВО «Промтехсервіс» та будь якими іншими контрагентами до дати виходу оголошення і про відкликання будь яких довіреностей виданих від імені БПФ ВО «Промтехсервіс» до дати виходу оголошення.
Крім того, ОСОБА_5 вчинено тимчасове застереження щодо відчуження майна у приватного нотаріуса ОСОБА_7 22. 11. 2018 року. В день проведення аукціону, а саме 23.11.2018 року ОСОБА_5 і представником кредитора було здійснено виїзд на місце проведення аукціону, а саме м. Харків, пр. Перемоги, 55-Е. За місцем його проведення нікого не було.
Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказане майно накладено арешти в інтересах кредитора ПАТ «Укрсоцбанк», але приватний нотаріус ОСОБА_8 наявність не скасованих арештів проігнорувала.
У свідоцтві про право власності, що видане приватним нотаріусом ОСОБА_8 зазначено, що підставою видачі свідоцтва є протокол аукціону від 23 листопада 2018 року. Таким чином було проведено фіктивний аукціон з продажу майна без учасників. Реалізовано вказане майно за 124 897,42 грн. хоча оціночна вартість майна складає 12 489 724 грн.
22.12.2018 року до СУ ГУНП в Харківській області від ОСОБА_5 надійшло клопотання про накладання арешту на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Харків, проїзд Садовий 2-А з метою збереження речових доказів, зазначивши, що ліквідатором ОСОБА_5 укладено і фактично виконується договір № 21/11-01 від 27 листопада 2018 року про надання охоронних послуг з ТОВ «Охоронне агентство Корпус», тобто у ліквідатора є фактична можливість зберегти майно.
Таким чином, орган досудового розслідування обґрунтовано приходить до висновку, що існує реальна загроза подальшого перепродажу і пошкодження майна, а саме цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Харків, проїзд Садовий 2А загальною площею 2238, 3 кв. м., про, що свідчить оголошення «Купизалог», оскільки зазначені нежитлові приміщення є предметом злочину, який вчиняється, з метою збереження речового доказу, на підставі ч. 1 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на нежитлові приміщення будівлі літери «А-2» загальною площею 2238,3 кв.м. по проїзду Садовому 2-А в м. Харкові.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, судповинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане нерухоме майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За вказаних слідчим у клопотанні обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, вказане нерухоме майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набуто кримінально протиправним шляхом.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 149356652 нежитлова будівля літера «А-2», розташована за адресою: м. Харків, Садовий проїзд, буд. 2-А, загальною площею 2238,3 кв.м. належить ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА «НЕРУХОМІСТЬ, КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ».
Тому, нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Харків, Садовий проїзд, буд. 2-А підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Крім цього, з матеріалів доданих до клопотання встановлено, що БПФ ВО «Промтехсервіс», інтереси якого представляє ОСОБА_5 , є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1