Провадження № 1-кп/537/142/2019
Справа № 537/2050/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2019 р. Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0002019 від 20.10.2018року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, не працюючого, місце реєстрації відсутнє, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.11.2007 Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч. 1 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-19.05.2011 Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 185, ст. 71 на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 07.04.2014 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 2 дні;

-04.02.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-25.05.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 9 місяців позбавлення волі;

-15.07.2016 Крюківським районним судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 11 місяців позбавлення волі;

-31.10.2016 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-18.09.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-14.03.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначене покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, -

у вчиненні злочинів , передбачених ст. 185 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини за наступних обставинах:
Епізод №1
В ніч з 19.10.2018 на 20.10.2018 , ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом віджиму металопластикового вікна кухні, проник до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, яка належить на праві власності ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел та перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, викрав з кімнати зварювальний апарат «Kaiser Turbo 250M», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №128/Кр від 18.03.2019 становить 1151 грн. 75 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди на суму 1151 грн. 75 коп.

Епізод №2

У нічний час в період часу з 01.11.2018року до 12.11.2018року, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із будинком по АДРЕСА_5 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до квартир АДРЕСА_6 вказаного будинку, яке на праві власності належить ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел та перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_7 , ОСОБА_4 таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, викрав газовий котел «Viessmann Vitopend 100», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №114 від 17.01.2019 становить 19931 грн. 00 коп., радіатор біметалевий (батарея) на 8 секцій виробництва фірми «Dicalore», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №114 від 17.01.2019 становить 1216 грн. 00 коп., радіатор біметалевий (батарея) на 7 секцій виробництва фірми «Dicalore», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №114 від 17.01.2019 становить 1064 грн. 00 коп., радіатор біметалевий (батарея) на 6 секцій виробництва фірми «Dicalore», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №114 від 17.01.2019 становить 912 грн. 00 коп., які належать потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_7 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 21123 грн. 00 коп.

Епізод №3
В ніч з 16.01.2019року на 17.01.2019року, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку по вул. Софіївська, 75, м. Кременчука, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов до підвального приміщення вказаного будинку, де шляхом пошкодження замка дверей проник до комори, яка використовувалась потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як сховище для зберігання належних їм речей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел та перебуваючи в коморі, яка розташована в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_8 , ОСОБА_4 таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, викрав гребний човен марки «Aqua storm ST 249», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №130/Кр від 28.02.2019 становить 3733 грн. 33 коп., розкладне туристичне крісло «Рибак», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №130/Кр від 28.02.2019 становить 669 грн. 00 коп., розкладне туристичне крісло «Рибак», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №130/Кр від 28.02.2019 становить 658 грн. 97 коп., які належать потерпілому ОСОБА_8 , а також велосипед «Ardis Tour Limited», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №130/Кр від 28.02.2019 становить 2950 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 5061 грн. 30 коп., та потерпілому ОСОБА_9 завдав матеріальної шкоди на суму 2950 грн. 00 коп., кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 8011 грн. 30 коп.

Епізод №4
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч з 09.02.2019року на 10.02.2019року, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку по вул. Ігоря Сердюка, 39/41, м. Кременчука, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов до під`їзду №4 вказаного будинку, де шляхом пошкодження замка дверей проник до комори, розташованої під сходами, яка використовувалась потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як сховище для зберігання належних їм речей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел та перебуваючи в коморі, яка розташована в під`їзді АДРЕСА_9 , ОСОБА_4 таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, викрав дитячий прогулянковий візок «Tako Jumper X GT 08», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №198/Кр від 25.03.2019 становить 1400 грн. 00 коп., який належить потерпілій ОСОБА_11 , а також велосипед «Ardis Phantom 26 AMT», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №798 від 04.03.2019 становить 3245 грн. 73 коп., та самокат «Explore Smart», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №798 від 04.03.2019 становить 977 грн. 08 коп., які належить потерпілій ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_11 завдав матеріальної шкоди на суму 1400 грн. 00 коп., та потерпілій ОСОБА_12 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 4222 грн. 81 коп., кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 5622 грн. 81 коп.

Епізод №5
У нічний час в період часу з 07.02.2019 до 11.02.2019 (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось), ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку по АДРЕСА_10 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом віджиму металопластикових вхідних дверей першого поверху, проник до нежитлового приміщення приміщення громадсько-торгового центру бізнесу і права, яке на праві власності належить ОСОБА_13 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел та перебуваючи в нежитловому приміщенні громадсько-торгового центру бізнесу і права, яке розміщене в будинку по АДРЕСА_10 , ОСОБА_4 , таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, викрав з приміщення монітор «LG 1753s», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №797 від 04.03.2019 становить 666 грн. 67 коп., та принтер «Canon Pixma ip1000», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №797 від 04.03.2019 становить 416 грн. 67 коп., які належать потерпілій ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_14 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1083 грн. 34 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, що дійсно вчинив дані злочини, викрадав з метою для подальшого продажу на власні потреби.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- за ст. 185 ч.3 КК України/епізод №1,2,3,4,5/, як таємне викрадення чужого майна/крадіжка/, вчинене повторно, поєднаному з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку то покарання необхідно призначити за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.
В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 злочину, який є тяжкий.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до правового висновку Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленого в ухвалі від 24.11.2015 року, підставами для судового розсуду (судової дискреції) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), при визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання за ч.3 ст.185КК України, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_4 будучи судимим на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства . Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин , особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі . Підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Речові докази, відповідно до ст..100 КПК України, а саме металеву викрутку з рукояткою помаранчевого кольору,сліди матеріалу, від копійовані на два відрізки липкої стрічки,правий та лівий кросівок темно-синього кольору з білою підошвою,сліди від копійовані на два відрізка липкої розорної стрічки, сліди рук від копійовані на відрізок липкої стрічки, вилучені 11.02.2019року, які передані на зберігання до камери речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Речові докази, відповідно до ст..100КПК України, а саме: договір та описи заставленого майна,описи заставленого майна, на яких зафіксовано здачу до ломбарду, договір про надання ломбардом фінансового кредиту №П7 від 10.02.2019року, договір про надання ломбардом фінансового кредиту №П8 від 10.02.2019року, договір та опис заставленого майна №П9, №П0, №П1, які передані на зберігання до камери речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області - зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати.
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання
- за ст. 185 ч.3 КК України/епізод №1,2,3,4,5/ у виді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за даним вироком та вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.03.2019 року остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 місяці.
До набрання законної сили даного вироку обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 22.02.2019року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 5720/п*ять тисяч сімсот двадцять/грн..00коп.
Речові докази, відповідно до ст..100 КПК України, а саме металеву викрутку з рукояткою помаранчевого кольору,сліди матеріалу, від копійовані на два відрізки липкої стрічки,правий та лівий кросівок темно-синього кольору з білою підошвою,сліди від копійовані на два відрізка липкої розорної стрічки, сліди рук від копійовані на відрізок липкої стрічки, вилучені 11.02.2019року, які передані на зберігання до камери речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Речові докази, відповідно до ст..100КПК України, а саме: договір та описи заставленого майна,описи заставленого майна, на яких зафіксовано здачу до ломбарду, договір про надання ломбардом фінансового кредиту №П7 від 10.02.2019року, договір про надання ломбардом фінансового кредиту №П8 від 10.02.2019року, договір та опис заставленого майна №П9, №П0, №П1, які передані на зберігання до камери речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області - зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1