Справа №463/353/19
Провадження №1-кс/463/242/19
У Х В А Л А

22 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 16 січня 2019 року, якою в задоволені клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000028 від 11 січня 2019 року було відмовлено. Просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 11 січня 2019 року, за ст. 364 КК України. 14 січня 2019 року звернувся в бюро з клопотання про визнання його потерпілим у вказаному провадженні та 18 січня 2019 року отримав постанову слідчого про відмову в задоволені клопотання. Вважає, що слідчим належним чином не встановлено, що кримінальне провадження відкрито за заявою ОСОБА_3 та не проаналізовано обставин, які дають підставу встановити наявність заподіяної йому шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, додатково пояснив, що йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях і підірвані віри в правоохоронні органи. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 відносно задоволення скарги заперечив, пояснив, що на даний час не встановлено підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим, оскільки ще не встановлено заподіяння йому шкоди.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважаю, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Постановою від 16 січня 2019 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000028 від 11 січня 2019 року про визнання його потерпілим.

З постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 21 січня 2019 року та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 січня 2019 року вбачається, що об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2018 року за № 0000026 та 11 січня 2019 року за № 0000028, присвоєно провадженню № 0000026.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно положень ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянута заява ОСОБА_3 про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.

В ході досудового слідства, а також підчас судового розгляду не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаними вище кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_3 завдана моральна, фізична або майнової шкода. Жодної інформації про завдану шкоду не містить також і подана до суду скарга. Також з пояснень скаржника вбачається, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях, які на даний момент нічим не підтвердженні, і підірвані віри в правоохоронні органи, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 55 КПК України не може бути підставою для визнання потерпілим.

Отже враховуючи наведене, постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 16 січня 2019 року ОСОБА_3 правомірно відмовлено у визнанні його потерпілим.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1