Справа № 643/3006/19
Провадження № 1-кс/643/1349/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004605 від 17.08.2018 за ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004605 від 17.08.2018 за ч. 3 ст. 190 КК України в обґрунтування якого зазначив, що у даному кримінальному провадженні ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.09.2018 накладений арешт на належний ОСОБА_4 , інтереси якого представляє заявник, будинок АДРЕСА_1 .

На думку заявника арешт накладений необґрунтовано та має бути скасований, так як на момент придбання будинку ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-пролажу від 15.05.2018 жодних арештів на ньому не було, будинок не був предметом будь-яких спорів чи кримінальних проваджень. ОСОБА_4 володіє будинком відкрито, є добросовісним його набувачем, не є підозрюваним у кримінальному провадженні, разом з тим арешт порушує його права як власника нерухомого майна.

Заявник просить скасувати арешт зазначеного будинку.

До суду від заявника надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність та задоволення з перелічених в ньому підстав.

Прокурор надав суду матеріали кримінального провадження та заяву про розгляд клопотання у його відсутність. При цьому просив відмовити в задоволенні клопотання, так як обставини, які слугували підставою для накладення арешту на спірний будинок, не перестали існувати.

Суд, розглянувши клопотання, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: Московським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004605, відкритого 17.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 190 КК України. Підставою для відкриття кримінального провадження послужили відомості про те, що 28.10.2016 о 15:32 невстановлена особа, перебуваючи у державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області шляхом обману придбала право на будинок АДРЕСА_1 .

Право власності на зазначений будинок зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі рішення органу місцевого самоврядування, виданого 08.12.1992, видавник Солоницівська селищна рада народних депутатів.

Слідством встановлено, що будинок АДРЕСА_1 входить до обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Вітязь», а земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок, на підставі рішення виконавчого комітету Солоницівської селищної ради народних депутатів № 424 від 08.12.1992 виділялась у довічне спадкоємне володіння для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель ОСОБА_6 .

З показань колишнього та теперішнього голів ОК «ЖБК «Вітязь», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно, вбачається, що наприкінці 1992 року Солоницівською селищною радою виділено кілька земельних ділянок колишнім військовослужбовцям для індивідуального будівництва, які у 1993 році об`єднались у обслуговуючий кооператив та отримали державний кредит на будівництво. Тоді ж і розпочалось будівництво індивідуальних будинків членами кооперативу. ОСОБА_5 прийнятий до кооперативу у 1996 році та йому виділена ділянка по АДРЕСА_1 за умови, крім іншого, будівництва будинку за власний кошт, що підтверджується випискою з протоколу загальних зборів членів ЖСК «Вітязь» від 16.10.1996.

З долученої до матеріалів кримінального провадження інвентаризаційної справи № 1765 на будинок АДРЕСА_1 , вилученої в КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Дергачі, вбачається, що вона сформована у 2003 році, має відомості про будівництво зазначеного будинку у 1993-1997 роках та про ОСОБА_5 як про його володільця, який у вересні 2003 року подав до БТІ замовлення № 3777 з метою проведення основної інвентаризації будинку, що й було здійснено.

Жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_6 збудував на виділений земельній ділянці будинок чи господарські будівлі або взагалі розпочав будь-яке будівництво в ході досудового розслідування не здобуто. На теперішній час ОСОБА_6 , місце знаходження якого не встановлено, чи будь-хто з родичів останнього вимог щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка перебуває у державній власності, чи розташованого на ній та зведеного ОСОБА_5 , на що вказує зазначене вище, будинку до останнього чи державних органів або органів місцевого самоврядування не пред`являють.

Стаття 190 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «про судову практику у справах про злочини проти власності» обман чи зловживання довірою при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
Порушення під час надання земельної ділянки за вказаною адресою ОСОБА_5 , самочинне будівництво та наступна реєстрація права власності на спірний будинок, в разі доведення таких порушень, враховуючи, що будинок зведений за кошти ОСОБА_5 і до реєстрації права власності на нього за останнім не перебував у власності іншої особи, не можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КПК України, а саме придбання шляхом обману права на даний будинок, відомості про що й внесено до ЄРДР.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна будинку АДРЕСА_1 , слідчий зауважив, що вказане майно є предметом скоєного злочину, таким, що здобуто внаслідок кримінального правопорушення та, відповідно, речовим доказом, проте з погляду на викладене вище мотивування, вважати зазначений будинок речовим доказом та предметом вчинення шахрайських дій не можна. Вказане, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість арешту будинку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України а решт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, враховуючи встановлення судом необґрунтованості накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , як на речовий доказ та предмет кримінального правопорушення, клопотання про скасування арешту має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити та скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0004605 від 17.08.2018 за ч. 3 ст. 190 КК України, застосований ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.09.2018 у справі № 643/12694/18 (провадження № 1-кс/643/3995/18), а саме скасувати арешт (заборону будь-яким особам здійснювати його відчуження та розпоряджатись ним), будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1