Провадження № 1-в/537/58/2018
Справа № 537/3981/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» справу за клопотанням засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтава, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про звільнення від відбування покарання за хворобою в порядку статті 84 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 із клопотанням про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі статті 84 КК України.
В судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 вважав відсутніми підстави для задоволення клопотання засудженого про його звільнення від відбування покарання за хворобою в порядку статті 84 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали думку прокурора.
Представник державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 вважав відсутніми підстави для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою в порядку статті 84 КК України.
Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали особової справи, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду міста Полтава від 21 листопада 2016 року, який було змінено ухвалою Апеляційного Полтавської області від 18 січня 2017 року, за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за частиною 2 статті 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі частини 1 статті 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі частини 5 статті 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в термін відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 листопада 2016 року по 18 січня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 21 листопада 2016 року, кінець строку покарання 24 березня 2020 року.
ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21 листопада 2016 року, та з 10 лютого 2017 року відбуває покарання у державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)».
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній має ряд захворювань, на тяжкість яких він посилається як на підставу звільнення від відбування покарання, передбаченої статтею 84 КК України.
Так, відповідно до частини 2 статті 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
При вирішенні наявності або відсутності підстав звільнення засудженого за хворобою суд та відповідні медичні частини при установі виконання покарань керуються Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, затвердженого Спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року (із внесеними змінами) «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».
Відповідно до зазначеного Наказу, висновок комісії про наявність або відсутність захворювання у засудженого є обов`язковий.
Розділом VI «Порядку підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою», затвердженого спільним наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року, передбачено, що:
1. Медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.
2. Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.
На підставі вказаних вище норм чинного законодавства, а саме статті 84 КК України та Спільного Наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», з метою визначення підстав звільнення від відбування покарання за хворобою та на підставі клопотання засудженого ОСОБА_4 про його медичне обстеження, ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 24 вересня 2018 року було зобов`язано призначити лікування і обстеження засудженого ОСОБА_4 в стаціонарних умовах державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)»; зобов`язано державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» провести лікування і медичне обстеження засудженого ОСОБА_4 ; зобов`язано державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» за результатами проведеного лікування та медичного обстеження надати Висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (із внесеними змінами); зобов`язано адміністрацію державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» забезпечити складання, узгодження та направлення необхідних документів відносно ОСОБА_4 до державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)».
На виконання зазначеної вище ухвали суду ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» до суду було надано Висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 12 листопада 2018 року, підписаний головою комісії ОСОБА_7 та членами комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , який було складено за підсумками проведеного лікування засудженого ОСОБА_4 .
Зазначеним висновком встановлено діагноз ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : основний ВІЛ-інфекція, ІV клінічна стадія, супутній - виразкова хвороба дванадцяти палої кишки, фаза нестійкої ремісії; хронічний вірусний гепатит С, активна фаза, мінімальний ступінь активності; хронічний панкреатит, стадія нестійкої ремісії; хронічний простатит.
Згідно розділу VІ зазначеного висновку, за результатами проведених досліджень (враховуючи СD4 від 17 жовтня 2018 року 550 кл/мкл (17,7 %) та даних огляду, відповідно до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (із внесеними змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції України №1517/5/503 від 10 травня 2017 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за №990/25767, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено захворювань, які визначені Переліком, та матеріали на засудженого не можуть бути подані на розгляд суду для звільнення від подальшого відбування покарання, так як виявлені хвороби не перешкоджають відбуванню покарання.
Як вбачається із вказаного висновку, він відповідає вимогам додатку 13 до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1517/5/503 від 10 травня 2017 року), затвердженого Спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року (із внесеними змінами), яким визначено вимоги до Висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Відповідно до практики Європейського суду, Суд посилається на основоположні принципи, які він встановив у своїй практиці стосовно нагляду за особою, яку позбавлено свободи, та її медичного лікування (рішення у справах Кудла проти Польщі, Муісель проти Франції, Науменко проти України).
Згідно з практикою Суду, порушення статті 3 Конвенції не може мати місце лише в зв`язку з погіршенням стану здоров`я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги (рішення Мельник проти України).
Хоча статтю 3 Конвенції не можна тлумачити так, ніби вона покладає загальний обов`язок звільнити затриманого за станом здоров`я, вона все ж зобов`язує державу захищати фізичну цілісність осіб, позбавлених свободи, зокрема, надаючи їм необхідну медичну допомогу (рішення Рівьєр проти Франції).
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 отримує необхідну медичну допомогу в умовах відбування покарання в ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)».
Приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки за підсумками проведеного лікування у засудженого ОСОБА_4 не виявлено захворювань, що визначені Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, при цьому останній отримує необхідну медичну допомогу в умовах виправної установи, приймаючи до уваги думку прокурора, представника установи виконання покарань, засудженого та його захисника, які вважали відсутніми підстави для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою, суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_4 в задоволенні його клопотання.
Керуючись статтею 84 КК України, статтями 537, 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання за хворобою в порядку статті 84 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1