Справа № 487/1637/18
Провадження № 1-кп/487/160/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004548, відносно

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, росіянки, громадянки України, має середньо-спеціальну освіту, розлученої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої 26.01.2015 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст..296 ч.1 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (8500 грн),

обвинуваченої у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження

прокурори Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_4

захисник ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
10.11.2017 року близько 08-00 год., більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою власного незаконного збагачення, перебуваючи біля торгівельного кіоску №519, розташованого на перехресті вул.Рюміна та вул.Чкалова у м.Миколаєві, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з прилавку, таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy A7 A720F», золотистого кольору, вартістю 14677,60 грн. та грошові кошти у розмірі 197 грн..

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 14874,60 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України та визнає її винуватою у таємному викрадені чужого майна (крадіжці)

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) не визнала.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, підтвердила той факт, що дійсно, 10.11.2017 року, зранку знаходилася на ринку в районі перехрестя вулиць Рюміна та Чкалова у м.Миколаєві, куди прийшла влаштовуватися на роботу продавцем до чоловіка ОСОБА_7 ..

Вона дійсно спілкувалася з потерпілою та її чоловіком, та деякий час перебувала у торгівельному кіоску. Однак, умови праці їй не сподобалися та вона пішла не повідомивши про це ОСОБА_7 , оскільки та є дуже емоційною жінкою, тому вона хотіла уникнути сварок. Стверджувала, що телефон та грошові кошти не брала. Також зазначила, що цього ж дня ОСОБА_7 неодноразово телефонувала їй та звинувачувала у крадіжці, ображала.

Покази потерпілої та свідка ОСОБА_10 вважала наклепом.

Показання потерпілої ОСОБА_7 яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснила, що у листопаді 2017 року ОСОБА_4 зателефонувала їй з приводу працевлаштування, за домовленістю, 10.11.2017 року, прийшла на ринок, розташований на перехресті вулиць Рюміна та Чкалова у м.Миколаєві, де у неї є торговий кіоск з реалізації овочів та фруктів.

Вона роз`яснила обвинуваченій умови праці, та залишилася, щоб допомогти на початковому етапі. Разом з ОСОБА_4 вони реалізували товару на 197 грн., які вона, з відома обвинуваченої поклала на полицю прилавку.

Після чого, залишила обвинувачену у кіоску, та пішла до іншої торгової точки. Приблизно через п`ять хвилин, помітила, що у неї відсутній телефон «Samsung», золотистого кольору, по якому, у присутності обвинуваченої, рахувала решту покупцеві, та який залишила у кіоску. Однак, повернувшись, виявила, що ОСОБА_4 у кіоску відсутня. Продавець сусіднього кіоску пояснила, що обвинувачена сказала що піде до вбиральні та повернеться через п`ять хвилин, однак та не повернулася. Через деякий час вона виявила пропажу грошових коштів у розмірі 197 грн.

Виключила можливість, що телефон вона загубила, стверджуючи, що крадіжку вчинила ОСОБА_4 .

Показання свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що працює на ринку «Колос», продає мобільні телефони та аксесуари до них. У листопаді 2017 році, точних дати та часу він не пам`ятає, до нього прийшла обвинувачена ОСОБА_4 та запропонувала купити у неї телефон «Samsung», модель на даний час він не пам`ятає, золотистого кольору. При цьому пояснила, що вказаний мобільний телефон належить її родичці.

Стверджував, що ОСОБА_4 добре запам`ятав, та впізнав по рисам обличчя, та татуажу брів, які були рожевого кольору.

Показання свідка ОСОБА_11 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що приблизно рік назад, його знайомий ОСОБА_10 був винен йому гроші та в рахунок боргу передав йому телефон (смартфон), золотистого кольору, марку він не пам`ятає. Вказаний телефон він того ж дня здав до ломбарду.

Покази учасників кримінального провадження, щодо обставин події кримінального правопорушення (злочину), підтверджуються та узгоджуються з дослідженими судом, письмовими доказами.

Як слідує з Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.03.2018 року, свідок ОСОБА_10 , упізнав ОСОБА_4 , як особу, яка у листопаді 2017 року на ринку «Колос» продала йому мобільний телефон «Samsung». Вказану особу упізнав за формою брів та зовнішніми ознаками обличчя.

Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2018 року, потерпіла ОСОБА_7 , упізнала ОСОБА_4 , як особу, яка 10.11.2017 року перебуваючи за її прилавком в районі Центрального ринку, вкрала належний їф мобільний телефон «Samsung». Вказану особу упізнала за формою брів та зовнішніми ознаками обличчя.

Відповідно до наданих потерпілою чеку та гарантійного талону, 17.03.2017 року ОСОБА_12 за кредитним договором №5907 було придбано мобільний телефон «Samsung Galaxy A7 A720F» IMEI НОМЕР_1 модель SM-A720FZDDSEK, за 14677,60 грн.

Згідно до довідки «Ломбарду «Гроші тут»» №3081/12 від 20.12.2017 року, мобільний телефон «Samsung Galaxy A7 A720F» IMEI НОМЕР_1 , було здано до ломбарду ОСОБА_11 13.11.2017 року та реалізовано 17.11.2017 року.

Вказані докази, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин таємного викрадення ОСОБА_4 майна, належного ОСОБА_7 .

Ствердження ОСОБА_4 , про те, що крадіжку вона не вчиняла, суд вважає безпідставними, оскільки вони були спростовані сукупністю досліджених при судовому розгляді належних та допустимих доказів. Та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочину).

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченої.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладеній у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_4 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено злочин середньої тяжкості.

Обвинувачена раніше судима, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженої та запобігання скоєнню нею нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.185 КК України

Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченої, тяжкості та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням положень ст..70 ч.4 КК України, покарання призначене за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.01.2015 року у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. - виконувати самостійно.

Заявлений по справі цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , з урахуванням обставин справи, суд вважає обґрунтованим та таким, що на підставі ст..1177 ЦК України, підлягає частковому задоволенню у розмірі 14874 грн., з яких 14677 грн. вартість мобільного телефону та 197 грн. сума грошових коштів, викрадених ОСОБА_4 , оскільки при допиті в судовому засіданні потерпіла уточнила, що обвинуваченою було викрадено саме 197 грн.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст..75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ст..70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., призначене за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.01.2015 року - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 14874 грн грн. в рахунок від шкодування матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій .

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1