справа № 208/6377/18
№ провадження 1-кс/208/62/19
УХВАЛА
Іменем України

11 березня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 «на дії та бездіяльність слідчого» в межах кримінального провадження № 0001453 від 06.09.2018 року за ч. 1 ст. 320 КК України, -
встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0001453 від 06.09.2018 року за ч. 1 ст. 320 КК України звернувся зі скаргою до слідчого судді, згідно якої, прохав
- визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , що полягає у незверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого під час обшуку 19.10.2018 року майна, неповернення тимчасово вилученого майна власнику, невжиття заходів для встановлення власника та володільця приміщення, де був проведений обшук, незабезпечення присутності власника аптеки під час проведення обшуку та неможливості доступу до майна сторонніх осіб, що знаходиться у володінні власника аптеки, невнесення до ЄРДР даних про власника та працівників аптеки, де був проведений обшук, невручення власнику аптеки примірника ухвали про дозвіл на його проведення та протоколу обшуку з додатками, так само як і невручення керівнику або представнику підприємства таких документів, незалучення неупереджених свідків при проведенні обшуку, недотримання прав учасників кримінального провадження, ненадання за клопотанням адвоката матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, невручення йому постанови щодо заявленого клопотання та нероз`яснення можливості її оскарження;
- визнати незаконними дії вказаного слідчого, що полягають у зверненні до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, направлення документів поштою замість безпосереднього вручення, проведення обшуку з порушеннями та без достатніх для нього підстав, вилучення під час обшуку майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді, внесення в клопотання про надання дозволу на проведення обшуку завідомо неправдивих відомостей;
- зобов`язати вказаного слідчого повернути ОСОБА_5 вилучене під час обшуку від 19.10.2018 року майно, вручити їй примірник протоколу обшуку з додатками, вручити адвокату та ОСОБА_5 постанову за результатами розгляду слідчим клопотання від 24.10.2018 року, надати оцінку проведеному обшуку згідно ст. 94 КПК України, роз`яснити та забезпечити права ОСОБА_5 , надати адвокату для ознайомлення всі матеріали кримінального провадження № 0001453 від 06.09.2018 року, прийняти щодо вказаного провадження та ОСОБА_5 одне з процесуальних рішень, передбачених ст. 284 КПК України, не порушувати права учасників кримінального провадження, надати слідчому судді всі матеріали вказаного кримінального провадження та можливість ознайомитись з ними.
На обґрунтування скарги адвокат зазначив, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 24.10.2018 року між ним та ОСОБА_5 та порушення прав свого клієнта вбачає у наступному.
19.10.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська слідчим СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 68 приміщення 4 був проведений обшук, в результаті якого вилучено майно - 29 конвалют по 10 таблеток «Пенталгіну» та три конвалюти по 10 таблеток «Пітірчатки ІС», яке наразі власнику не повернуто.
На думку адвоката, дії слідчого порушили положення КПК України та права ОСОБА_5 як власника майна. Слідчий не звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не повернула його власнику. В ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, надано дозвіл на виявлення та вилучення медичного препарату «Акатар», інших прекурсорів, які незаконно зберігаються за місцем обшуку, речей та документів, що можуть мати відношення до порушення правил зберігання та торговлі прекурсорами, призначених для виготовлення чи виробництва психотропних речовин чи наркотичних засобів, тоді як вилучені в аптеці таблетки є легальними лікарськими засобами, які законно перебували в аптеці, відповідно, права у слідчого на їх вилучення не було.
Ухвали про арешт тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 не отримувала, тому, на думку адвоката, арешт слідчим суддею на нього не накладався і воно має бути повернуто власнику. Крім того, вилучене майно не має ознак речових доказів. Під час проведення обшуку були присутні оперуповноважені, які, на думку адвоката, є сторонніми особами, та особа на прізвище ОСОБА_6 , відносно якої відомостей немає, з`ясувати її анкетні дані та відношення до власника аптеки є неможливим. Достатніх доказів та правових підстав для проведення обшуку у органа досудового розслідування не було, ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку невмотивована.
Крім того, посилається на те, що ним було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження, однак, постанову слідчого за наслідками його розгляду він не отримав.
У судовому засіданні скаржник, адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримав з підстав, зазначених у її мотивувальній частині.
Слідчий у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, послалась на відповідність своїх дій положенням КПК України. Також зазначила, що вилучене під час обшуку майно було арештовано слідчим суддею, про що свідчить відповідна ухвала від 22.10.2018 року № 208/6377/18, 1-кс/208/2384/18, копія якої надана слідчому судді. Клопотання адвоката від 24.10.2018 року було розглянуто, постанова за наслідками розгляду була надіслана йому поштовим зв`язком.
Вислухавши думку скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Ч. 2, 3 ст. 303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.
Щодо посилання захисника на невручення йому особисто постанови за наслідками розгляду його клопотання від 24.10.2018 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, слід зазначити таке.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Зі змісту скарги та пояснень скаржника у судовому засіданні випливає, що ним оскаржується лише спосіб його ознайомлення з постановою слідчого про вирішення його клопотання надсилання копії постанови поштовим зв`язком, а не недотримання слідчим строку розгляду такого клопотання, визначеного ст. 220 КПК України, таким чином, саме таке формулювання скарги не може розцінюватись як прийнятне до розгляду слідчим суддею в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таким чином, з заявлених адвокатом вимог скарги розгляду слідчим суддею підлягає лише посилання на неповернення слідчим тимчасово вилученого майна під час обшуку 19.10.2018 року.
Як встановлено в ході судового розгляду, ухвалою слідчого судді від 22.10.2018 року № 208/6377/18, 1-кс/208/2384/18 застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, вилученого 19.10.2018 року в ході проведення обшуку за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 68, прим. 4 29 конвалют по 10 таблеток у кожній з написом «Пенталгін-ФС», кожна в картонній коробці, 3 конвалюти по 10 таблеток у кожній з написом «П`ятирчатка ІС», кожна в картонній коробці. Тобто, вказане майно втратило процесуальний статус тимчасово вилученого, є арештованим в межах кримінального провадження № 0001453 від 06.09.2018 року та наразі поверненню власнику не підлягає.
Посилання скаржника на обмеження його та ОСОБА_5 права на захист, права на оскарження дій чи бездіяльності слідчого, практику ЄСПЛ як підстави виходу слідчим суддею за межі процесуального фільтру, передбаченого ст. 303 КПК України не обґрунтовані, так як сторона захисту не позбавлена низки способів національного юридичного захисту, зокрема положення щодо оскарження не передбачених ч. 1 ст. 303 КПК України дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, відмова на початковій стадії кримінального провадження у розгляді низки скарг не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права на доступ до суду.
Керуючись викладеним та ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 «на дії та бездіяльність слідчого» відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1