Справа №127/4556/19
Провадження №1-кс/127/2749/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №127/26417/17, -
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №127/26417/17 .

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області у справі від 12.12.2017 у справі №127/26417/17, було задоволено клопотання слідчого про арешт майна належного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Проте арешт вилученого автомобіля та спирту є необґрунтованим, оскільки сприт використовується з метою опалення, тобто для власних потреб. Досудове слідство триває понад 14 місяців, однак жодній особі підозру оголошено не було. На підставі викладеного просили клопотання задовольнити та скасувати арешт вилученого майна.
Адвокат ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.
Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Пояснив, що досудове слідство триває та проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчими Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Вінницькій області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 05.12.2017, за фактом незаконного переміщення підакцизного товару, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №127/26417/17 було накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, а на інше майно: 4 пластикових бочки ємкістю близько 240 л кожна, заповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, 990 (дев`ятсот дев`яносто) картонних коробок 990 (дев`ятсот дев`яносто) поліетиленових пакетів ємкістю 10 л. шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Усудовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що ухвала про арешт майна суперечить вищезазначеним вимогам КПК України та безпосередньо п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Однак, у даному випадку слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, тобто було дотримано принципу «законності» і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, адже відповідає тяжкості правопорушення.

Обставин передбачених ст. 174 КПК України, які б слугували підставою для скасування арешту майна повністю чи частково не встановлено, оскільки досудове розслідування не завершене та проводяться слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що в клопотанні не доведено наявності підстав вважати, що в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потребам, або що такий арешт накладено необґрунтовано, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №127/26417/17 відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя