Провадження №1-в/592/569/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання представника засудженого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зарахування засудженому ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ст. 72 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Суд, заслухавши думки захисника та прокурора, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

До 24.12.2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. При призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст. 72 КК України, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

26.11.2015 року було прийнято Закон № 838-VIII.

Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України.

Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України в зазначених вище редакціях передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення: 1) під час призначення покарання у виді позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України; 2) під час призначення виду покарання, не вказаного в ч. 1 ст. 72 КК України.

Судом встановлено, що 07.04.2006 р. ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 та п. 12 ч. 2 ст. 139, ч. 3 ст. 207 КК Республіки Білорусь.

Вироком Вітебського обласного суду Республіка Білорусь від 09.08.2006 р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 14 та п. 12 ч. 2 ст. 139, ч. 3 ст. 207 КК Республіки Білорусь та на підставі ч. 3 ст. 72 КК Республіки Білорусь до покарання у вигляді 17 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуттям у виправній колонії посиленого режиму. Крім того, з ОСОБА_4 стягнуто на користь потерпілого 10000000 рублів в рахунок відшкодування компенсації моральної шкоди та державного мита у розмірі 155000 рублів.

Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Верховного Суду Республіки Білорусь від 20.10.2006 р. вирок Вітебського обласного суду Республіка Білорусь від 09.08.2006 р. залишено без змін.

Вказаний вирок набрав законної сили.

Вирішуючи питання про зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі положень ч. 5 ст. 72 КК України суд виходить з наступного.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).

Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.

Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що «проміжний» закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з «наступним» («наступними») законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.

Варіанти темпоральної дії закону про кримінальну відповідальність у часі законодавець виділяє також і в ст. 5 КК України, що нерозривно пов`язана та застосовується в системному взаємозв`язку зі ст. 4 цього Кодексу залежно від трьох умов: чи цей закон скасовує (або встановлює) злочинність діяння, пом`якшує (чи посилює) кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує (чи погіршує) становище особи.

Ці норми кореспондують з нормою ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вжиті законодавцем словосполучення «інші кримінально-правові наслідки діяння», а також «поліпшення (чи погіршення) становища особи іншим чином» охоплюють собою всі інші кримінально-правові наслідки діяння, окрім злочинності й караності, та всі можливі аспекти впливу на кримінально-правове становище особи, в якому вона опиняється внаслідок вчинення нею злочину.

«Іншими кримінально-правовими наслідками діяння» можуть визнаватися будь-які передбачені КК України примусові заходи кримінально-правового характеру, здатні змінити (поліпшити чи погіршити) кримінально-правове становище особи.

Перелік таких наслідків та аспектів кримінально-правового становища особи не є вичерпним і охоплює, зокрема, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. На необхідність такого широкого тлумачення вказують вжиті законодавцем слова «інші», «іншим чином» у ст. 4, 5 КК України.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.06.2018 р. приведено вирок Вітебського обласного суду від 09.08.2006 р. відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим: за ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 06.04.2006 р.

З вироку Вітебського обласного суду від 09.08.2006 р. вбачається, що ОСОБА_4 вчинив злочин 03.04.2006 р.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин у період до 23.12.2015 р. (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 75 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII, як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України.

Враховуючи вищевикладене, у строк призначеного засудженому ОСОБА_4 покарання вироком Вітебського обласного суду від 09.08.2006 р. слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період з 07.04.2006 р. по 20.10.2006 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 72 КК України, ч. 1 ст. 7, ч. 6 ст. 9, п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника засудженого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , засудженого до позбавлення волі вироком Вітебського обласного суду від 09.08.2006 р. строк його попереднього ув`язнення в період з 07.04.2006 р. по 20.10.2006 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1