СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва
в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених обов`язків на підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, який працює на посаді головного інженера філії "ЦТС "Ліски" АТ "Укрзалізниця", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України,
у кримінальному провадженні №0000618 від 14.09.2017,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просив продовжити на 2 місяці строк дії покладених раніше на підозрюваного обов`язків, а саме:
1)прибувати за першою вимогою до детективів, прокурора, суду,
2)не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду,
3)повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання,
4)утримуватися від спілкування із свідками в кримінальному провадженні,
5)здати на зберігання детективу в кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним.
Так, НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000618 від 14.09.2017 за підозрою серед іншого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, а саме:
- в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах,
- службовому підробленні, тобто складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб,
- службовому підробленні, тобто складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому повторно за попередньою змовою груп0ою осіб.
Прокурор стверджує, що підозра є обґрунтованою, що свого часу дало підстави органу досудового розслідування право звернутися за погодженням із прокурором до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу. Звернула увагу на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що обґрунтовувало застосування саме конкретного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення на підозрюваного тих обов`язків, про продовження строку дії яких в даному клопотанні порушено питання.
Посилаючись на те, що ризики не зменшилися, а продовжують існувати, зокрема, ризик того, що підозрюваний може знищити, приховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста в цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить задовольнити клопотання.
Захисник категорично заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозра є необґрунтованою. Так, обов`язковим елементом складу кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України, є заподіяння шкоди потерпілому у відповідному розмірі. В той же час, матеріальні збитки відсутні, будь-який цивільний позов про їх відшкодування не заявлено. Також захисник заявив, що інкримінований злочин було закінчено в лютому 2017 року, а на даний час за спливом двох років доводи прокурора про наявність будь-яких ризиків, на його думку, є неспроможним. Отже, висловив нерозуміння того, як за спливом майже двох років від події інкримінованого злочину він може знищити чи підробити речі і документи, які мають істотне значення для досудового розслідування або яким чином підозрюваний може впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підозрюваний повністю підтримав позицію свого захисника. Також додав, що він жодного разу не проігнорував детектива чи прокурора на їх виклики в будь-який час для проведення слідчих чи інших процесуальних дій. Підозру у знищенні чи пошкодженні тих чи інших речей вважав голослівною та такою, що не підтверджена жодними доказами. Заявив також, що органом досудового розслідування вилучено вже велику кількість таких речей і документів. Що стосується «тиску» на свідків внаслідок спілкування із ними, то пояснив, що він з багатьма взагалі не знайомий, а щодо взагалі такого ризику, то також не має підґрунтя для таких висновків, оскільки, вважав, його поведінка є належною згідно самого статусу підозрюваного і покладених на нього обов`язків. Просив врахувати слідчого суддю і ту обставину, що протягом майже двох років досудового розслідування даного кримінального провадження до його процесуальної поведінки і як свідка не було жодних нарікань. Незважаючи на відсутність в той час підозри, він переконував, що розумів обставини досудового розслідування, проте все одно своїми правами не зловживав, з`являвся за першою вимогою.
Прокурор, в свою чергу, повідомила, що доводи сторони захисту в контексті необґрунтованості підозри є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки під час досудового розслідування проведено ряд експертиз, які підтверджують, на її думку, саме зворотнє. Знову наголосила, що ризики, перелічені вище, продовжують існувати, і вона впевнена, що в разі відмови в задоволенні клопотання підозрюваний не буде з`являтися до слідчого, прокурора, суду. Підсумувала, що саме покладення перелічених вище обов`язків забезпечить належну процесуальнуц поведінку підозрюваного.
Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000618, відомості про яке внесені до ЄРДР ще 14.09.2017.
17.01.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.
22.01.2019 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відмовлено в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави та, через недоведеність прокурором застосування саме такого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням до 22.03.2019 обов`язків, про продовження строку дії яких прокурор подав зазначене клопотання, що перебуває на розгляді.
Так, згідно із ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Згідно із ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше 2 місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Проте, цих вимог сторона обвинувачення ні в своєму клопотанні, ні під час виступу в судовому засіданні не дотрималась.
Зокрема, не відповідають матеріалам провадження доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання для запобігання протиправної поведінки підозрюваного, який може знищити чи підробити речі та документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурором не наведено конкретних фактів, які б підтверджували таку поведінку підозрюваного ні в минулому, ні можливість такої поведінки в контексті можливих ризиків.
Залишається незрозумілим за відсутності зауважень до підозрюваного протягом тривалого часу проведення досудового розслідування у різних його (підозрюваного) статусах ризик незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Так, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту про те, що ризики не тільки не з`явилися нові, але й зменшилися старі, вони фактично мінімізовані. В той час як досудове розслідування у двомісячний строк з моменту повідомлення особі про підозру не завершено сторона обвинувачення ініціює питання про продовження перебування особи під запобіжним заходом. Прокурор погодилася із тим, що навіть перебуваючи в статусі свідка за два роки до ОСОБА_5 не має нарікань з приводу належної процесуальної поведінки.
Слідчий суддя наголошує на тому, що озвучені стороною обвинувачення ризики не підтверджені конкретними фактами, а саме лише зазначення про них в клопотанні і озвучення в судовому засіданні не надає право слідчому судді «переносити» їх в свою ухвалу відповідно покладаючи їх на особу.
За таких обставин, слідчий суддя вважає доводи сторони захисту щодо відсутності переконливих доводів для продовження строку дії покладених раніше на підозрюваного обов`язків переконливими та такими, що заслуговують на увагу.
Статус підозрюваного - він здебільшого охоплює необхідність виконання тих обов`язків, які вже були раніше покладені на підозрюваного, зокрема, в частині необхідності з`являтися до слідчого, прокурора в суд в рамках даного кримінального провадження, про що роз`яснено підозрюваному в судовому засіданні.
Підозрюваний хоча і підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), проте раніше не судимий, тривалий час проживає на території України, має зареєстроване місце проживання, працює. Зазначене в сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки.
За два місяці від моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру жодних нарікань з боку сторони обвинувачення стосовно виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які на нього покладені КПК України в силу самого статусу підозрюваного, не було.
Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей і документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).
Під час судового розгляду за рівних умов стороною обвинувачення не доведені доводи за клопотанням, отже в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.179-199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 24.03.2019