Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/158/19
У Х В А Л А
25.01.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі - головуючий суддя: ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів заяву про самовідвід судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 299/158/19 по обвинуваченню ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0001007 від 02.10.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 року, дане кримінальне провадження передано для розгляду судді ОСОБА_4 .

22.01.2018 року суддею ОСОБА_4 було заявлено про самовідвід, у розгляді даного кримінального провадження оскільки при ознайомленні з обвинувальним актом, нею встановлено, що в обвинувальному акті йдеться про події, які мали місце 02.10.2018 року на кордоні в с.Велика Паладь ВПС «Дяково». З приводу даних подій нею розглядалась справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_5 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП та ч.2 ст.185-10 КУпАП (справа № 299/3153/18). 07.12.2018 року по зазначеній справі суддею ОСОБА_4 , винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, тобто відносно подій про які йде мова в обвинувальному акті, нею частково висловлена думка, яка відображена в постанові № 299/3153/18. Вважає, що дані обставини можуть викликати сумніви у її неупередженості при розгляді вказаного обвинувального акту.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення судді від 22.01.2019 року зазначену заяву про відвід було передано головуючому судді ОСОБА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні не заперечив, щодо задоволення заяви судді ОСОБА_4 , про самовідвід.

Приймаючи до уваги, що участь учасників кримінального провадження при розгляді заяви про самовідвід, не є обов`язковою, а учасники провадження були завчасно повідомлені про день час та місце розгляду заяви про самовідвід, з метою дотримання розумних строків розгляду, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про самовідвід, за відсутності осіб які не з`явилися.

Суддя, який заявив самовідвід, при розгляді заяви про самовідвід не був присутній.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 перевіривши матеріали кримінального провадження №0001007, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 299/3153/18 про притягнення ОСОБА_5 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП та ч.2 ст.185-10 КУпАП, суд дійшов до наступних висновків.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України передбачено, що однією з підстав коли суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суддя, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Беручи до уваги наведене, суд, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 .

За вказаних обставин, доводи заяви про самовідвід є обґрунтованими, а заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючисьп.4 ч.1 ст.75, 80-82 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву судді ОСОБА_6 про самовідвід задоволити.

Справу № 299/158/19 провадження №1-кп/299/159/19 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, передати відповідальній особі Виноградівського районного суду Закарпатської області для визначення складу суду відповідно до ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1