Ухвала
Іменем України

18 лютого 2019 р.

м. Київ
справа № 613/113/17

провадження № 51-686 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки

3 місяці.

В строк покарання зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14 грудня 2016 року до 20 червня 2017 року та з 21 червня 2017 року до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку день за день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишено тримання під вартою, строк покарання ухвалено рахувати з 14 грудня 2016 року.

Також цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено покарання за частиною 3 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно зі статтею 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 76 КК.

Вирішено заявлений цивільний позов, а також долю речових доказів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено частково, а вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - змінено.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК (в редакції 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 грудня 2016 року по 13 листопада 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув призначене покарання, та звільнено його з-під варти в залі суду негайно.

З касаційної скарги вбачається, що потерпіла не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши касаційну скаргу потерпілої на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до пункту 4 частин 2, частин 3 та 5 статті 427 КПК у касаційній скарзі окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також застереження щодо участі у касаційному розгляді, а до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються та зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

ПотерпілоюОСОБА_4 надано ухвалу суду апеляційної інстанції, отриману з Єдиного державного реєстру судових рішень. Однак, таке рішення знеособлено, а тому не можливо встановити її правовий статус у цьому кримінальному провадженні.

Тобто, до касаційної скарги потерпіла має додати належним чином завірену копію судового рішення, яке нею оскаржується, для того щоб суд касаційної інстанції встановив її правовий статус у кримінальному провадженні.

Так, згідно зі статтею 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Водночас вимоги потерпілої в прохальній частині її касаційної скарги не узгоджуються з положенням статті 436 КПК, оскільки у прохальній частині касаційної скарги потерпіла просить змінити ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким взяти під варту засудженого ОСОБА_5 , що суперечить частині 1 статті 437 КПК, відповідно до якої суд касаційної інстанції не вправі погіршити правове становище засудженого.

Відсутність у касаційній скарзі застережень потерпілої щодо її участі в касаційному розгляді не може розцінюватися судом касаційної інстанції як виявлення такого бажання.
Таким чином, недодержання потерпілою вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського

апеляційного суду від 13 листопада 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3