Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/264/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 року у кримінальному провадженні № 000167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, якою накладено арешт майно, -

інші учасники судового засідання:
прокурор - ОСОБА_7
захисник-адвокат ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 року накладено арешт на дозвіл №2828 МВС України №959139; наручники ЯЯ1077, Терен 4-М; 50 набоїв у двох пачках, 16 патронів червоного кольору «ПАТРІОТ», 9 набоїв «ДІАБЛО», пістолет ФОРТ-12Р № НОМЕР_1 , блокнот в обкладинці червоного кольору.

В обґрунтування вказаного рішення слідчий суддя зазначив, що майно, яке вилучене під час проведення обшуку 04.05.2018 року, а саме дозвіл № НОМЕР_2 МВС України №959139; наручники ЯЯ1077, Терен 4-М; 50 набоїв у двох пачках, 16 патронів червоного кольору «ПАТРІОТ», 9 набоїв «ДІАБЛО», пістолет ФОРТ-12Р № НОМЕР_1 , блокнот в обкладинці червоного кольору об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, якою передбачено покарання у вигляді конфіскації майна ( п.3 ч.2 ст.170 КПК України).

Щодо заявленої прокурором у клопотанні вимоги про накладення арешту на 8 каблучок жіночих, 1 перстень, 3 ланцюжки наручних, 1 ланцюг з хрестиком, 1 кулон - серце, сережку, кулон, усі з металу жовтого кольору слідчий суддя зазначив, що як вбачається з протоколу обшуку від 04.05.2018 року підозрюваним ОСОБА_6 було зазначено, що дані золоті вироби є особистою власністю його дружини, а не сумісною власність подружжя.

Під час звернення до слідчого судді з клопотання прокурором не доведено та не надано належних доказів, що 8 каблучок жіночих, 1 перстень, 3 ланцюжки наручних, 1 ланцюг з хрестиком, 1 кулон - серце, сережка, кулон, усі з металу жовтого кольору належать підозрюваному ОСОБА_6 та окремо від вище перелічених речей і документів зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підстави для накладення арешту на дані речі і документи відсутні.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Вказує, що дозвіл на зберігання зброї не є сам по собі об`єктом, на яке можливе звернення стягнення у вигляді конфіскації, тому що він сам по собі як матеріальний об`єкт не являє жодної матеріальної цінності. Дозвіл на зберігання зброї за жодних обставин не може мати доказового значення, оскільки жоден спосіб не згадується у повідомленні про підозру. Сам по собі склад злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, в жоден спосіб не може бути пов`язаний із застосуванням зброї або можливості її застосування, що свідчить про те, що даний документ не підпадає під визначення доказу в розумінні ст. 98 КПК України.

Вважає, що шляхом вилучення в підозрюваного дозволу на зберігання зброї та накладення на нього арешту, слідчий суддя фактично застосував інший самостійний захід забезпечення кримінального провадження, а саме тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, а саме правом на зберігання зброї, яке має здійснюватися в спосіб передбачений ст.ст. 148-152 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 , та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу суду, перевіривши матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 05 травня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

04 травня 2018 року прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_9 , з метою врятуванням майна та з безпосереднім переслідуванням особи ОСОБА_6 , який підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, проведено обшук квартири ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя зазначив, що майно, яке вилучене під час проведення обшуку 04.05.2018 року, а саме дозвіл №2828 МВС України №959139; наручники ЯЯ1077, Терен 4-М; 50 набоїв у двох пачках, 16 патронів червоного кольору «ПАТРІОТ», 9 набоїв «ДІАБЛО», пістолет ФОРТ-12Р № НОМЕР_1 , блокнот в обкладинці червоного кольору об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, якою передбачено покарання у вигляді конфіскації майна ( п.3 ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Слідчий суддя накладаючи арешт на дозвіл №2828 МВС України №959139 не врахував, що вищезазначений дозвіл не має доказового значення у даному кримінальному провадженні та не є доказом у розумінні ст. 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу N1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, але ч.5 ст. 173 КПК України не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали. Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими, або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання дійшов вірного висновку, щодо накладення арешту на наручники ЯЯ1077, Терен 4-М; 50 набоїв у двох пачках, 16 патронів червоного кольору «ПАТРІОТ», 9 набоїв «ДІАБЛО», пістолет ФОРТ-12Р № НОМЕР_1 , блокнот в обкладинці червоного кольору в межах вимог ч.5 ст. 170 КПК України.

Однак судом першої інстанції було безпідставно накладено арешт на дозвіл № НОМЕР_2 МВС України №959139.

В судовому засіданні Апеляційного суду Кіровоградської області встановлено, що дозвіл № НОМЕР_2 МВС України №959139 речовим доказом не визначено та не є знаряддям злочину, даний дозвіл виданий на гладкоствольну мисливську рушницю, відношення до вилученого пістолету ніякого немає. Зазначене було підтверджено прокурором під час розгляду матеріалів апеляційної скарги.

Ні слідчим в клопотанні, а ні прокурором, ні слідчим суддею при винесенні ухвали не зазначено правових підстав щодо вилучення дозволу №2828 МВС України №959139. Відсутнє обґрунтування накладення арешту вищезазначеного дозволу та не вказано, які підстави дають вважати, що існує загроза зміни або його знищення, тому №2828 МВС України №959139 підлягає поверненню підозрюваному, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ч.1,2, 5 ст. 170, 172, 173, 376, 404, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 року, у кримінальному провадженні № 000167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно скасувати.

Клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 000167 від 17.11.2017 року про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на наручники ЯЯ1077, Терен 4-М; 50 набоїв у двох пачках, 16 патронів червоного кольору «ПАТРІОТ», 9 набоїв «ДІАБЛО», пістолет ФОРТ-12Р № НОМЕР_1 , блокнот в обкладинці червоного кольору.

В решті задоволення клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на процесуального прокурора та слідчого у кримінальному провадженні.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2