Справа № 308/805/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000081 старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Терново, Тячівського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 24.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що 24 січня 2018 року, близько 03 години 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , разом з пасажирами: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , рухаючись по вул. Народній, в с.Крива, Тячівського району, в напрямку села Терново, Тячівського району, діючи в супереч вимогам п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руку України, під час проїзду правостороннього заокруглення дороги перевищив безпечну швидкість, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля та виїхав за межі автодороги, де на полі за лівим узбіччям допустив наїзд на ростуче дерево породи «Горіх».

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи за № 25 від 21.02.2018 року, отримав тілесні ушкодження, які згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, п.п.2.1.1. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і є несумісними із життям. ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи за № 122 від 26.03.2018 року, отримав тілесні ушкодження, які згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, п.п.2.2.2. відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи за № 110 від 03.04.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді, які згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, п.п.2.2.2., відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

16 травня 2018 року громадянину ОСОБА_5 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Зокрема прокурор звернула увагу слідчого судді на те, що підозрюваний ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та виїхати за межі України, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а відтак більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Незважаючи на те, що слідчим суддею у судовому засіданні, роз`ясненно підозрюваному право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, останній від отримання такого відмовився. Слідчий суддя переконався у добровільності такого рішення, яке не пов`язане з матеріальним становищем підозрюваного чи будь-якими іншими обставинам.

Одночасно, підозрюваний ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити. Пояснив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування.

Наголосив, що сам отримав тяжкі травми внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та не пам`ятає, що відбулося того дня, а тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, п. 13.3 вищевказаної постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та за місцем проживання характеризується позитивно.

Також слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі травми, тривалий час перебував у комі та потребує довготривалого лікування та реабілітації, що підтверджується копіями медичних документів, доданих до клопотання.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя.

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого та прокурора за їх першою вимогою;

2) заборонити залишати місце проживання у нічний період з 22 год. 00 хв. по 06 годину 00 хвилин;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 18 липня 2018 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1