ВИРОК
Іменем України
"10" травня 2018 р. 145/1940/17 1-кп/145/36/2018
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0004887 від 14 жовтня 2017року за фактом вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Кушелівка Хмільницького району, громадянином України, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда 3 групи, жителем АДРЕСА_1 , раніше судимим Тиврівським районним судом 26.04.2017 року за ч.1 ст. 125 КК України до 90 годин громадських робіт, які повністю відбув 17.07.2017 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
встановив:
14.10.2017 року, близько 15-00 год., в с. Тростянець Тиврівського району, ОСОБА_6 , знаходячись на вул.. Латанецька, під час чергової суперечки з ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті довготривалих неприязних стосунків, яка в подальшому переросла в бійку навмисно наніс три удари головою в обличчя останньому, внаслідок чого, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на обличчі, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1285 від 17.10.2017 року, належать до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненні злочину не визнав та показав, що 14.10.2017 року, приблизно о 15-00 год., він із кумом ОСОБА_7 розчищав дерева на своїй присадибній ділянці, що по АДРЕСА_1 . Його город виходить до лісу.
Підійшов ОСОБА_8 з собакою таксою і почав їх з ОСОБА_9 знімати на мобільний телефон. Він підійшов до нього, зробив йому зауваження, попросив не знімати, чи ображав при цьому не пам`ятає. Після чого, ОСОБА_8 вдарив його кулаком правої руки в обличчя, можливо в той момент в руках у ОСОБА_10 був мобільний телефон.
Після чого, він ( ОСОБА_11 ) впав на землю на спину. ОСОБА_8 сів на нього зверху, розклавши по сторонах ноги і 3-4 рази вдарив його кулаком в голову. Він ( ОСОБА_11 ) взяв його руками за одяг і своєю головою зі всієї сили вдарив ОСОБА_10 2-3 рази в голову. Бійка тривала хвилин 5. Підбіг ОСОБА_12 та його (Осволюка) співмешканка ОСОБА_13 . Вона почала кричати ОСОБА_14 , що в одній руці в ОСОБА_10 ніж, в іншій - камінець. Після чого, ОСОБА_10 стягнули з нього. ОСОБА_8 почав казати його дружині, щоб вона забрала його ( ОСОБА_11 ), оскільки він його ( ОСОБА_15 ) вб`є. Після того, ОСОБА_8 пішов в невідомому напрямку. Вони пішли в подвір`я. ОСОБА_12 пізніше приніс до них на подвір`я ніж і мобільний телефон, сказав, що це належить ОСОБА_16 . Він ( ОСОБА_11 ) дані речі в руки не брав, їх віддали працівникам поліції. Ножик був розкладний.
Після бійки у ОСОБА_10 видимих тілесних ушкоджень не було, а в нього йшла кров з губи, на спині були садна та подряпині, оскільки він лежав спиною на камінні.
Перед даною подією він ( ОСОБА_11 ) алкоголь не вживав. Під час бійки він ножа чи камінця в руках у ОСОБА_10 не бачив.
У нього з ОСОБА_17 довготривалі неприязні стосунки, років 4.
Не заперечує, що мав фізичну можливість скинути з себе ОСОБА_10 , не вдаривши його.
Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину стверджується зібраними у справі доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 14.10.2017 року; витягом з ЄРДР про реєстрацію даного кримінального провадження від 14.10.2017 року; протоколом огляду місця події від 15.10.2017 року;
протоколом слідчого експерименту від 30.11.2017 року з фототаблицями, в ході якого, ОСОБА_8 розповів та показав, що 14.10.2017 року по вул.. Латанецькій йшов до лісу, рухався поряд з господарством ОСОБА_18 . З ОСОБА_19 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_20 підійшов до нього, схопив його руками за одяг та наніс йому удари головою в обличчя. Після чого, він ( ОСОБА_15 ) вирвався та також наніс один удар кулаком ОСОБА_21 в обличчя. ОСОБА_20 кинув його на землю та, сидячи зверху на ньому, утримуючи його руки, наніс йому також ще удари головою по обличчю;
протоколом слідчого експерименту від 22.11.2016 року з фото таблицями, в ході якого, ОСОБА_5 розповів та показав, що 14.10.2017 року ОСОБА_8 вдарив його кулаком в обличчя першим, від чого він впав, а ОСОБА_8 сів на нього зверху, а він, в свою чергу, наніс 3 удари головою в обличчя ОСОБА_4 ;
висновком експерта № 1285 від 15.10.2017 року, згідно якого, у ОСОБА_4 були виявлені синці та садна на обличчі та на правому та лівому колінному суглобі, які належать до легких тілесних ушкоджень та виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо 14.10.2017 року;
розпискою про отримання ОСОБА_17 мобільного телефону та складного синього ножа в Тиврівському ВП від 03.11.2017року, а також показаннями потерпілого ОСОБА_4 , частково свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_7 .
Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що 14.10.2017 року, близько 15-00 год., йшов в ліс по гриби. Біля лісу зупинився , зателефонував знайомим, з якими мав йти до лісу. В лісі хтось рубав дрова за метрів 50-100 від нього. З нього вийшов ОСОБА_20 , почав кричати нецензурні слова, показувати непристойні жести та йшов до нього. В руках у нього нічого не було. Його сміливість не дозволила йому піти і він залишився. ОСОБА_20 підійшов до нього і запитав: «Що ти, жидюра, знімаєш все підряд?». Вимагав віддати йому телефон, оскільки на телефоні був відеозаписи з його дітьми, як вони рвали з його саду яблука та горіхи. Він поклав телефон у футляр і заховав у кишеню куртки. Після чого, ОСОБА_20 взяв його лівою рукою за куртку, гукнув ОСОБА_23 та вдарив його кулаком правої руки по обличчю. Він ( ОСОБА_15 ) впав і потягнув за собою ОСОБА_24 , так як той тримав його за куртку. Падаючи, він перевернувся обличчям до землі, а ОСОБА_20 впав на нього на спину і почав бити його по нирках кулаком 3-5 разів, кажучи при цьому, що синяків на цей раз не буде. Він ( ОСОБА_15 ) зумів вивернутись з-під ОСОБА_11 на правий бік, протягнувши праву руку вперед. Підійшов ОСОБА_25 , став ногою йому на руку, а ОСОБА_20 в цей час поклав його на спину і, знаходячись зверху, заблокувавши йому ( ОСОБА_15 ) руки, почав бити його своєю головою по його ( ОСОБА_15 ) голові, вдаривши таким чином 4-5 разів. Він ( ОСОБА_15 ) попросив допомоги у ОСОБА_26 . Той допомогти відмовився. Тоді він зумів вивернутись з-під ОСОБА_24 таким чином, що опинився на правому боці у ОСОБА_11 за спиною, заблокувавши його руки своїми руками. З`явилась дружина ОСОБА_27 і їх розтягли. ОСОБА_20 вскочив на ноги, сказав, що його вб`є. Знову кинув його ( ОСОБА_15 ) на спину на землю, сів на живіт, розклавши по сторонах його руки і знову пару разів вдарив його головою в обличчя, плюнувши при цьому на нього кров`ю. В результаті ударів він ( ОСОБА_15 ) втратив свідомість. Коли отямився, ОСОБА_11 , його дружина та ОСОБА_28 йшли додому. Він встав, почав шукати телефон, оскільки виявив, що немає ножа, ключів від будинку та телефону. Під час бійки дані речі знаходились в нього в кишені, яка застібнута не була. Проте, на місці події він нічого не знайшов і звернувся в правоохоронні органи.
Бійка тривала приблизно хвилин 10. Не заперечує, що ході бійки він також наніс 1-2 удари ОСОБА_29 , оскільки захищався. ОСОБА_20 на спині ні разу не знаходився.
В результаті бійки у нього ( ОСОБА_15 ) були розбитий ніс, надбровні дуги, синці на щоках, рани на колінах.
Телефон і ножик йому повернув слідчий.
Свідок ОСОБА_22 співмешканка ОСОБА_24 показала, що з ОСОБА_19 проживає протягом 10-ти років, мають спільних дітей. 14.10.2017 року вона вийшла на їх присадибну ділянку, що біля будинку по АДРЕСА_1 , побачила, що ОСОБА_8 , розклавши по сторонах ноги, сидить на ОСОБА_21 ,який лежить на спині на землі. Вона підійшла ближче і, на відстані 1-2 метра, побачив в ОСОБА_10 в одній руці розкладний ніж, в іншій - камінець. Попросила в присутнього ОСОБА_23 забрати в ОСОБА_10 ножа. Після чого, ОСОБА_10 якимось чином стягнули з ОСОБА_24 і ОСОБА_8 встав на ноги і пішов по селі розповідати, що його побили. В ОСОБА_10 на куртці вона бачила каплі крові. Видимих тілесних ушкоджень вона не бачила. В ОСОБА_24 після цього була кров на лобі, розбита губа, на спині кров, подряпини, а зараз - шрами.
Після події, вона з ОСОБА_19 та ОСОБА_9 пішли до них додому. Пізніше ОСОБА_12 приніс їй ножа, який вона бачила в ОСОБА_10 під час бійки і мобільний телефон, якого раніше не бачила. ОСОБА_12 сказав, що знайшов дані речі на місці бійки. Вона віддала їх працівникам поліції на наступний день вранці.
Свідок ОСОБА_7 показав, що 14.10.2017 року, з обіду в с. Тростянець, на присадибній ділянці ОСОБА_24 розчищали на межі дерева. Перед тим алкоголь вони не вживали.
Він побачив ОСОБА_10 за метрів 50, що той знімає їх на телефон. Сказав про це ОСОБА_30 . ОСОБА_20 пішов до нього, в руках у нього нічого не було. Він побачив, що ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_24 по обличчю. ОСОБА_20 впав на спину на каміння. ОСОБА_8 сів на нього зверху і почав бити ОСОБА_24 руками. Він підійшов до них ближче і побачив в руках у ОСОБА_10 камінець в одній руці, а в іншій - розкладний ніж з синьою ручкою. Підійшла дружина ОСОБА_24 - ОСОБА_31 . Він вирвав у ОСОБА_10 ніж та камінець і відкинув їх в сторону. Телефону під час бійки в ОСОБА_10 не бачив. Стягнув ОСОБА_10 з ОСОБА_18 . Після чого, він, ОСОБА_11 та ОСОБА_31 пішли додому. Через 10-15 хвилини він повернувся на місце події, де знайшов розкладний ніж, який був в руках у ОСОБА_10 і розбитий мобільний телефон. Склав ножа і разом із телефоном віддав ОСОБА_32 , сказав віддати ОСОБА_16 .
Після бійки в ОСОБА_24 він бачив розбитий ніс і гематоми на обличчі, на ОСОБА_33 видимих тілесних ушкоджень не бачив.
Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Проте, виходячи з показань самого обвинуваченого ОСОБА_5 він не виключав можливості уникнення нанесення потерпілому ударів головою, шляхом скидання потерпілого з себе, тобто нанесення обвинуваченим ОСОБА_33 трьох ударів головою не було необхідною дією в даній обстановці для негайного припинення посягання, а відтак ознаки необхідної оборони в даній ситуації відсутні.
Факт спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим також стверджується висновком експерта № 1285 від 15.10.2017 року, згідно якого, локалізація, механізм та можливий час виникнення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень узгоджується як з показаннями обвинуваченого, так і з показаннями потерпілого як в ході судового слідства, так як і під час досудового розслідування в ході слідчих експериментів.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_22 також підтвердили факт бійки між обвинуваченим та потерпілим.
Разом тим, доводи потерпілого щодо нанесення йому обвинуваченим ударів в область нирок, а також нанесення ударів головою обвинуваченим, сидячи зверху на ньому та у більшій кількості, а також щодо притискання свідком ОСОБА_34 руки потерпілому, свого підтвердження в ході судового слідства не знайшли. Дані показання спростовуються показанням обвинуваченого та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_22 , висновком експерта № 1285 від 15.10.2017 року, згідно якого, тілесних ушкоджень на спині, на руці, пошкоджень внутрішніх органів у потерпілого не виявлено. При цьому свідок ОСОБА_22 вказала, що в ОСОБА_24 після бійки на спині була кров, подряпини, а зараз - шрами. Отже, переконливих доказів на обґрунтування вищевказаних потерпілим обставин суду не надано, а всі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на користь цієї особи (ч. 4 ст. 17 КПК України).
Доводи потерпілого щодо спричинення йому ОСОБА_19 тілесних ушкоджень з метою заволодіння мобільним телефоном виходять за межі висунутого обвинувачення, а згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Слід також зазначити, що дані обставини заперечує обвинувачений , який стверджував, що вимагав припинити знімати його на телефон, із-за чого і відбулась бійка. Свідок ОСОБА_7 підтвердив, що даний телефон він сам знайшов на місці події та заніс його співмешканці обвинуваченого з метою повернути потерпілому. Зазначені показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_22 та показаннями самого потерпілого, який зазначив, що телефон під час бійки знаходився у нього у не застібнутій кишені.
Обвинувачений ОСОБА_20 стверджував, що до вказаного телефону він взагалі не торкався.
У лікаря психіатра та нарколога в Тиврівській ЦРЛ ОСОБА_20 не перебуває.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, вік та стан здоров`я обвинуваченого, що він - інвалід 3 групи.
Доказів про наявність у нього неповнолітніх дітей суду не надано.
Суд також враховує позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, що скарг та нарікань на нього за місцем проживання не надходило.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить вчинення злочину особою повторно (п.1.ч.1.ст. 67 КК України).
Відповідно до досудової доповіді від 15.03.2018 року Тиврівського РВ з питань пробації ризик повторного вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства середній; виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе у громаді за умови здійснення нагляду та застосування відносно нього соціально-виховних заходів.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1