Справа № 635/1892/18
Провадження № 1-в/635/314/2018
УХВАЛА
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
засудженого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості
ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про, в якому заявник просить достроково зняти судимість за вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2010 року відповідно до ст. 91 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, дослідивши матеріали клопотання вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 22 грудня 2010 року
Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2011 року з вироку виключено додаткове покарання у виді конфіскації майна в іншій частині вирок залишений без змін.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2014 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк покарання 01 рік 29 днів.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2014 року щодо ОСОБА_4 встановлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців.
Засуджений ОСОБА_4 призначене покарання відбував у Державній установі «Харківська виправна колонії (№43)». За час відбування покарання у Державній установі «Харківська виправна колонії (№43)» ОСОБА_4 15 вересня 2011 року одружився та змінив прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 14.05.2014).
11 червня 2013 року ОСОБА_4 здобув професійну освіту та отримав свідоцтво Харківського навчального центру №43 за кваліфікацією верстатника деревообробних верстатів 2 (другого) розряду.
ОСОБА_4 був працевлаштований на виробництві установи на столярній дільниці, про що зазначено у характеристиці ХВК №43 від 05.05.2014р., за місцем відбування покарання ОСОБА_4 характеризувався позитивно.
Згідно висновку ДІМ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 07.05.2015 за час знаходження на обліку ОСОБА_4 правил адміністративного нагляду не порушував.
Після звільнення ОСОБА_4 був працевлаштований, займав різні посади, а з 24 березня 2017 року та по теперішній час є фізичною особою-підприємцем. ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обліку у Харківському обласному наркологічному диспансері ОСОБА_4 не перебуває (довідка №1142 від 25.11.2011; сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 12Я.ЯХ №430310 від 07.04.2015). За місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони.
Відповідно до положень ст. 538 КПК України після відбуття особою покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 КК України, п.п. 5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
При вирішенні питання про погашення судимості правове значення має не тільки наявність вироку суду, яким особу визнано винною у вчиненні злочину, а й підстави та час її звільнення від відбування покарання, оскільки саме з цього часу в передбачених
законом випадках особа вважається такою, що не має судимості, або починає обчислюватися строк, протягом якого вона вважатиметься такою, що має судимість.
Відповідно до положень п. 8 ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до положень ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків у статті 89 цього Кодексу. При цьому зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.
Змінами, внесеними до ст. 91 КК України згідно із законом №1698-VII від 14.10.2014 р. виключається дострокове зняття судимості за особливо тяжкі та тяжкі злочини, але на момент умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 була чинною редакція ст. 91 КК України, якою допускалось дострокове зняття судимості за усі злочини.
Відповідно до положень ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №16 від 26.12.2003р. «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» звернуто увагу на те, що судам необхідно враховувати, що дострокове зняття
судимості відповідно до ст. 91 КК України з особи, що вчинила тяжкий або особливо
тяжкий злочин у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше
ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК України, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. У такому випадку суд виносить мотивовану постанову про дострокове зняття судимості. Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду, тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.
Зняття судимості, виходячи з вимог ч. 2 ст. 91 КК України в редакції статті, яка діяла на час умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від невідбутого покарання, допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України, у випадку ОСОБА_4 це становить 3 роки.
Умовами для дострокового зняття судимості у виді позбавлення волі являється доведення особою свого виправлення, своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці, а також закінченням не менше, як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.
Отже, на час звернення ОСОБА_4 до суду з клопотанням про дострокове зняття судимості сплинув строк більш ніж трьох років, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 91 КК України (в редакції яка діяла, як на момент вчинення злочину, так і на момент звільнення від відбування основного і додаткового покарання).
При цьому, суд, виходячи з вищезазначених матеріалів щодо особи ОСОБА_4 , вважає необхідним задовольнити клопотання та зняти з нього судимість до закінчення строку, встановленого у ст. 89 КК України, оскільки після відбуття покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2010 року, пройшло більше половини строку погашення судимості встановленого у ст. 89 КК України і засуджений зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ст. 538, 539 КПК України, ст. 91 КК України, -
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості задовольнити.
Зняти з ОСОБА_4 судимість за вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2010 року до закінчення строку, встановленого у п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, на підставі ст. 91 КК України.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.
Суддя ОСОБА_1