УХВАЛА

25 вересня 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_4 яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Виноградів Закарпатської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, навідника взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частин польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
ВСТАНОВИВ:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 11.09.2017 за підозрою ОСОБА_9 (до 30.01.2018 ОСОБА_10 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 20 червня 2014 року на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_11 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до лав Збройних Сил України та цього ж дня відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) №136 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та призначений на посаду навідника взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».
Відповідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з моменту відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, тобто з 20 червня 2014 року ОСОБА_12 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.
Під час проходження військової служби солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_12 , у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_12 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Указами Президента України від 1 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 2 березня 2014 року, «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України та «Про часткову мобілізацію» від
14 січня 2015 року Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в державі оголошено часткову мобілізацію.
Проте, солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи у порушення вимог вищевказаного законодавства, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.
Так, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) №157 від 16 липня 2014 року солдата ОСОБА_12 відряджено до військової частини НОМЕР_4 , що розташована в АДРЕСА_2 терміном на 30 діб у період з 17 липня 2014 року по
15 серпня 2014 року з метою виконання бойових завдань.
По прибуттю до військової частини НОМЕР_4 , що розташована в АДРЕСА_2 солдат ОСОБА_12 був тимчасово розподілений в 4 механізовану роту 2 БТГР.
В подальшому, ОСОБА_12 звернувся з рапортом для надання йому дозволу на виїзд до місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення вихідних днів. Нащо лейтенантом ОСОБА_13 надано ОСОБА_14 звільнення терміном на 2 доби у період з 18 год. 00 хв. 18 липня 2014 року по 21 год. 00 хв.
20 липня 2014 року. У зазначений час останній зобов`язаний був з`явитися з звільнення до військової частини польова пошта НОМЕР_4 , що розташована в АДРЕСА_2 та приступити до виконання своїх службових обов`язків.
20 липня 2014 року у солдата військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_15 раптово винник злочинний умисел на нез`явлення до місця проходження служби - військової частини НОМЕР_4 , що розташована в АДРЕСА_2 з метою назавжди ухилитися від несення обов`язків військової служби, припинивши тим самим, виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України.
Реалізовуючи свій злочинний намір, солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_12 , діючи умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20 липня 2014 року о 21 год. 00 хв. без будь - яких на те поважних причин із наданого звільнення до військової частини НОМЕР_4 , що дислокувалася в АДРЕСА_2 не з`явився, та до цього часу до місця проходження служби так і не повернувся, припинивши тим самим, виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України.
Перебуваючи за місцем проживання, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби та уникнути кримінальної відповідальності, передбаченої Законом, 30.01.2018 солдат ОСОБА_10 змінив своє прізвище на « ОСОБА_16 ».
Таким чином, солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_11 підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи військову службу на посаді навідника взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, порушуючи військову дисципліну, з метою ухилитися від військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20 липня 2014 року о 21 год. 00 хв. без будь - яких на те поважних причин із наданого йому звільнення у період з 18 год. 00 хв. 18 липня 2014 року по 21 год. 00 хв. 20 липня 2014 року до військової частини НОМЕР_4 , що дислокувалася в АДРЕСА_2 , не з`явився та до цього часу до місця проходження служби так і не повернувся, припинивши тим самим, виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу з відпустки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.
09 липня 2018 року солдату військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, у спосіб передбачений КПК України та цього ж дня, через подальше ухилення від з`явлення до органу досудового розслідування та переховування, останнього оголошено в розшук.
17 липня 2018 року солдату військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_14 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
24 вересня 2018 року ОСОБА_15 військовослужбовцями Ужгородського ЗВ ВСП доставлено до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Викладені обставини дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами.
25 вересня 2018 року ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_9 тривалий час, понад 4 роки, переховувався від командування військової частини та органів досудового розслідування, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, в січні 2018 року змінив своє прізвище з ОСОБА_17 на ОСОБА_16 , проживає на віддаленій відстані від органу досудового розслідування на кордоні України між республіками Угорщина та Румунія, без обрання запобіжного заходу підозрюваний може продовжити вчиняти правопорушення, в якому підозрюється, може не з`являтися на виклики посилаючись на форс мажорні обставини (віддаленість від органу досудового розслідування та суду).
Таким чином, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, вищевказаних ризиків уникнути не можливо.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід - тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання заперечили. Просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту..
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом вставлено, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 11.09.2017 за підозрою ОСОБА_9 (до 30.01.2018 ОСОБА_10 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
17 липня 2018 року солдату військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_14 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
23 вересня 2018 року, о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_15 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
24 вересня 2018 року ОСОБА_15 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 доставлено до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
25 вересня 2018 року ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_9 , раніше не судимий, одружений, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд враховує те, що підозрюваний має постійне місце проживання, співпрацює зі слідством, негативних харектеристик на підозрюваного слідством не надано.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_9 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 домашній арешт із забороною залишати житло у певний період часу.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого прокурора та суд про зміну свого проживання, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_9 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Виноградів Закарпатської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, навідника взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частин польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), солдата- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_18 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 в період часу з 21 год. по 06 год.
Строк дії ухвали рахувати з моменту затримання, а саме з 23.09.2018 року.
Визначити строк дії ухвали до 22 листопада 2018 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_18 , обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого проживання, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 22 листопада 2018 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Міжгірське відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1