Справа № 214/5129/18
1-в/214/217/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

представника Адвокатського бюро «Євгенія Морозова» ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2018 року засуджена ОСОБА_6 звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з письмовим клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 вказала, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2013, її визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, та на підставі ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки з конфіскацією особистого майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.10.2013 вищезазначені вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції залишені без змін. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017, їй невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі замінено на 2 роки виправних робіт у Адвокатському бюро «Євгенія Морозова» з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку. За час відбування основного покарання у виді позбавлення волі, вона сумлінним ставленням до праці та громадських доручень, зразковою поведінкою, відсутністю дисциплінарних стягнень та наявністю заохочень довела, що стала на шлях виправлення. Це знайшло своє підтвердження при вирішенні питання про заміну їй основного покарання у виді позбавлення волі, на більш м`яке, у виді виправних робіт. З 23 березня 2017 року до теперішнього часу вона працює в Адвокатському бюро «Євгенія Морозова» на посаді юрисконсульта. З 05 квітня 2017 року вона перебуває на обліку в Саксаганському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації" у Дніпропетровській області». За період відбуття покарання у виді виправних робіт, працюючи на вище вказаній посаді, вона має виключно позитивні характеристики, зарекомендувала себе як досвідчений та висококваліфікований фахівець, відповідально, старанно, ініціативно, на високому професійному рівні виконує покладені на неї посадові обов`язки, порушень трудової дисципліни не допускає. Вона має постійне місце проживання за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , де мешкає разом з матір`ю та малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні. За місцем проживання також має виключно позитивну характеристику. За час відбування покарання у виді виправних робіт, вона порушень порядку та умов його відбування не допускала, застережень у виді письмових попереджень не має, до адміністративної та кримінальної відповідальності, за час перебування на обліку в органі пробації, не притягувалась, громадський порядок не порушувала, будь яких скарг щодо її поведінки до відповідних органів, установ та організацій не надходило. Відрахування з її заробітку в дохід держави у розмірі 20 % розпочато з 05.04.2017, проводиться вчасно та в повному обсязі. На даний час вона відбула 2/3 покарання у виді виправних робіт, визначеного ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017. Вважає, що вона сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, а наведені нею обставини свідчать про успішність досягнення мети покарання, її виправлення.

Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги норм Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, просить звільнити її від відбування основного покарання у виді виправних робіт, визначеного їй ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017, та додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки, призначеного їй вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2013.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на зазначені в ньому підстави.

Представник Адвокатського бурю «Євгенія Морозова» ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі клопотання ОСОБА_6 , а також пояснив, що жодних застережень для умовно-дострокового звільнення останньої від подальшого відбування покарання не має. За час роботи в Адвокатському бурю «Євгенія Морозова» засуджена ОСОБА_6 зарекомендувала себе з позитивної сторони, сумлінно та старанно виконує покладені на неї обов`язки.

Представник органу пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_6 , при цьому зазначила, що остання старанно працює та виконує покладені на неї обов`язки.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_6 за обставин, вказаних останньою.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши клопотання з додатками, суд вважає, що клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2013 мене, ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, та на підставі ст.70 КК України їй остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки з конфіскацією особистого майна (т.1, а.с.8-26).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.10.2013 вищезазначені вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції залишені без змін.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017, невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі засудженій ОСОБА_6 замінено на 2 роки виправних робіт у Адвокатському бюро «Євгенія Морозова» з відрахуванням в дохід держави 20 % її заробітку (т.1, а.с.27-35).

З 23 березня 2017 року до теперішнього часу засуджена ОСОБА_6 працює на посаді юрисконсульта у Адвокатському бюро «Євгенія Морозова», що підтверджується копіями наказу №1 про прийняття ОСОБА_6 на роботу до Адвокатського бюро «Євгенія Морозова» на посаду юрисконсульта від 23.03.2017 та трудової книжки на ім`я ОСОБА_6 , яка містить відомості про прийняття останньої на зазначену посаду (т.1, а.с.36-41).

З 05 квітня 2017 року із заробітної плати засудженої ОСОБА_6 , працюючи на посаді юрисконсульта Адвокатського бюро «Євгенія Морозова», здійснюється відрахування у розмірі 20% у прибуток держави з 05.04.2017 по 05.04.2019, що підтверджується копією наказу №1а від 05.04.2017 про здійснення відрахувань та призначення відповідальної особи ОСОБА_5 за здійснення цих відрахувань (т.1, а.с.38), копіями повідомлень службі пробації відповідальної особи ОСОБА_5 про здійснення відрахувань з квітня 2017 року по серпень 2018 року, а також, копіями виписок по рахунку про отримання відрахувань в дохід держави, наданих представником органу пробації (т.1, а.с.64-74).

Окрім того, засуджена ОСОБА_6 за час роботи на посаді юрисконсульта Адвокатського бюро «Євгенія Морозова» зарекомендувала себе як досвідчений та висококваліфікований фахівець, відповідально, старанно, ініціативно та на високому професійному рівні виконує покладені на неї посадові обов`язки, порушень трудової дисципліни не допускає, що засвідчується змістом характеристики, наданої керівником Адвокатського бюро «Євгенія Морозова» ОСОБА_5 , а також підтверджено останнім у судовому засіданні та не спростовано представником органу пробації.

В сукупності вказані обставини дають суду підстави для висновку, що засуджена ОСОБА_6 за час відбуття основного покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2013, а в подальшому заміненого ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017, своєю сумлінної поведінкою та відношенням до праці довела своє виправлення.

На підставі вищезазначених обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 засуджена за корупційний тяжкий злочин та на даний час відбула 2/3 строку основного покарання, визначеного у виді 2 років виправних робіт у Адвокатському бюро «Євгенія Морозова» з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку, що складає 1 рік 5 місяців 20 днів, суд приходить висновку про наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення останньої від відбування основного покарання на 6 (шість) місяців 10 (десять) днів, оскільки поведінка ОСОБА_6 під час відбування цього покарання свідчить про її виправлення.

З вказаного слідує, що клопотання засудженої ОСОБА_6 в частині умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання підлягає задоволенню.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується з вимогами ч.5 ст. 82 КК України, а саме, що до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

В свою чергу, судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2013, засудженій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України та на підставі ст.70 КК України, окрім основного покарання, яке в подальшому було замінено та від відбування якого останню звільнено умовно-достроково, було призначено і додаткове покарання у виді позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки.

Зі змісту ч.3 ст.55 КК України слідує, що при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування ст.77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

З аналізу встановлених обставин та вказаних вище вимог закону, суд приходить до висновку, що оскільки раніше призначене вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2013, засудженій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ст.70 КК України, основне покарання у виді 7 років позбавлення волі було замінено ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017 на інше основне покарання у виді 2 років виправних робіт у Адвокатському бюро «Євгенія Морозова» з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку, то строк додаткового покарання, призначеного останній вказаними вище процесуальними рішеннями суду, у виді позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки, почав обчислюватись з 13.03.2017 - моменту набрання законної сили ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017 після її апеляційного перегляду, що відповідає вимогам ч.2 ст. 532 КПК України.

В клопотанні засуджена ОСОБА_6 просить також суд умовно-дострокового звільнити її і від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки, посилаючись на аналогічні підстави звільнення останньої від основного покарання.

Однак з такими доводами засудженої ОСОБА_6 , підтриманими прокурором, представником органу пробації та представником Адвокатського бурю «Євгенія Морозова», суд погодитись не може, зважаючи на наступне.

Відповідно до змісту ч.1 ст.81 КК України, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Разом з тим, відповідно до змісту ч.2 ст.81 КК України, законодавець не розділив підстави умовно-дострокового звільнення від основного та додаткового покарання, а отже, суд вважає, що умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування додаткового покарання, як і основного, може бути застосоване, якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому законодавець визначив, що застосування вказаних вище підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання, в тому числі і додаткового, можливо за наявності умов, визначених ч.3 ст. 81 КК України.

З вказаних судом висновків слідує, що умовно-дострокове звільнення від відбування додатково покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі, що відповідає вимогам п.2 ч.3 ст. 81 КК України.

Отже, зважаючи на зазначені вимоги норм закону, а також те, що з 13.03.2017, часу обчислення строку відбування додаткового покарання у виді позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки, призначеного засудженій ОСОБА_6 , сплинуло лише 1 рік 5 місяців 28 днів, суд приходить до висновку, що незважаючи на встановленні судом обставини, які свідчать про виправлення останньої, не настали умови, визначені п.2 ч.3 ст. 81 КК України, а саме відбуття засудженою ОСОБА_6 2/3 строку додаткового покарання, що дають підстави для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення останньої від відбування цього додаткового покарання.

Враховуючи вказаний висновок, суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_6 в частині умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2013, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2013, за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ст.70 КК України, у виді позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в сфері судової системи та правоохоронних органів строком на 3 роки, належить відмовити.

Такі висновки суду за результатами розгляду клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повністю узгоджуються з положеннями, викладеними в постанові Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», враховуючи визначене кримінальним законом поняття покарання та його мету, за вказаних вище обставин.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.81, 82 КК України, ст.ст.369, 371, 376, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від подальшого відбування покарання у виді виправних робі строком на 2 роки у Адвокатському бюро «Євгенія Морозова» з відрахуванням в дохід держави 20% її заробітку, визначеного ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року, умовно-достроково на 6 (шість) місяців 10 (десять) днів.

В іншій частині клопотання ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1