Справа № 159/1315/18
Провадження № 1-в/159/44/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Ковельського виховна колонія» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року,-

встановив:
ОСОБА_5 згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Ковельська виховна колонія» за ст.185 ч.1,185 ч.2, 15 ч.2,185 ч.2,185 ч.3,70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

ОСОБА_5 подав заяву про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року , оскільки вважає, що підпадає під дію зазначеного Закону.

Заслухавши пояснення засудженого, який просив заяву задовольнити, представника Державної установи «Ковельська виховна колонія» який покладаються у прийнятті рішення на суд та прокурора, який вважає, що заява безпідставна, оскілки ОСОБА_5 на час набуття законом про амністію чинності не відбув половину строку покарання , дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду від 20.06.2017 року за ст.185 ч.1,185 ч.2, 15 ч.2,185 ч.2,185 ч.3,70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

Згідно вироку строк покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання з 26.01.2017 року.

На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в час відбуття покарання час перебування його під вартою з 26.01.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 не заперечує проти застосування щодо нього ЗУ "Про амністію у 2016 році» і підтримує подану ним заяву.

В силу ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набув чинності 07.09.2017 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за злочини за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.
На час вчинення злочинів ОСОБА_5 являвся неповнолітнім і входить в перелік осіб, зазначених у статті 1 цього Закону.
Засуджений ОСОБА_5 згідно вироку відбуває покарання 26.01.2017 року. Вирок набрав законної сили 06.02.2018 року.
Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року набув чинності 07.09.2017 року на час набуття чинності цього Закону ОСОБА_5 відбув покарання строком 7 місяців 12 днів.
Крім цього, відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду від 20.06.2017 року на підставі ст. 72 КК України ОСОБА_5 в час відбуття покарання зараховано час перебування його під вартою з 26 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, в строк відбуття покарання на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року слід зарахувати період з 26.01.2017 року по 07.09.2017року з розрахунку встановленого ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , що становить 1 рік 2 місяці 26 днів.

Отже , станом на 07.09.2017 року з врахуванням положень ст. 72 КК України ОСОБА_5 відбув покарання терміном 1 рік 2 місяці 26 днів, тобто менше половини призначеного строку.

Таким чином, ОСОБА_5 не підпадає під дію ст.4 ЗаконуУкраїни «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки на день набрання чинності цим Законом він не відбув половини призначеного строку основного покарання.
У зв`язку з цим, суд вирішив відмовити у застосуванні щодо нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року

Керуючись ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 у застосуванні щодо нього ЗаконуУкраїни «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1