Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/976/18
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

12.10.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001503 від 22 серпня 2018 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого:

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.75 цього ж кодексу, з іспитовим строком 3 роки;

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу до остаточного покарання до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 4 місяці, звільненого у зв`язку з відбуттям покарання 24 травня 2018 року;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 21 години 15 хвилин 21 серпня 2018 року ОСОБА_4 , будучи судимим за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, діючи з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , біля парапету якої був залишений належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , велосипед марки «Peugeot», вартістю 6000 грн, після чого за допомогою ножиць для металу, перерізав велосипедний замок, відкотив зазначений велосипед по тротуару, але розпорядитися ним не зумів, оскільки був затриманий перехожими на місці вчинення даного діяння.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що мав матеріальні труднощі, у зв`язку із чим вирішив викрасти з метою перепродажу залишений незнайомим чоловіком біля супермаркету «Таврія В» по вул. С.Ядова велосипед. З цією метою він підійшов до велосипеду, з допомогою ножиць для металу перекусив запірний пристрій та намагався уїхати. Завершити ці дії він не зумів, оскільки його затримали випадкові перехожі. Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що він, будучи судимим за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, близько 21 години 15 хвилин 21 серпня 2018 року, діючи з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , біля парапету якої був залишений належний ОСОБА_5 , велосипед марки «Peugeot», вартістю 6000 грн, після чого за допомогою ножиць для металу, перерізав велосипедний замок, відкотив зазначений велосипед по тротуару, але розпорядитися ним не зумів, оскільки був затриманий перехожими на місці вчинення даного діяння.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд вважає необхідним перекваліфікувати із ч.2 ст.15 КК України (закінчений замах) ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.15 КК України (незакінчений замах) ч.2 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 внаслідок затримання на місці події, тобто з причини, що не залежала від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто до реальної можливості розпорядитися викраденим майном, а тому слід визнати, що дії винуватого є незакінченим замахом на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 , як про особу, що має постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, є неофіційно працевлаштованою особою в якості різноробочого, а також про відсутність до нього майнових вимог від потерпілого.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів:

- велосипед марки «Peugeot», запірний пристрій повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- ножиці для металу конфіскувати.

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1