А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :

ОСОБА_1 ( головуючої),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 як представника власника майна - фірми «Produktech Engieenering AG», розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження №11сс/777/260/18, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2017 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про вчинення службовими особами ПАТ «Мотор Січ» спільно з невстановленими особами, розтрату коштів вказаного підприємства, що перебувало у їхньому віданні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2017 за №0000056.
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області майора податкової міліції ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, у кримінальному провадженні №0000056 на «пятиосьовий оброблювальний центр System Robot Automazione моделі «HPline PLUS 28-120» в розібраному стані шляхом заборон будь-яких дій, спрямованих на пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, розпорядження та/або користування вказаним вище майном.
З ухвали судді вбачається, що клопотання слідчого заявлено в рамках кримінальних проваджень, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України та ч.1 ст. 212 КК України, матеріали досудових розслідувань яких були об`єднані в одне провадження.
З обставин встановлено, що працівниками ОУ ГУ ДФС у Закарпатській області спільно з працівниками Закарпатської митниці ДФС на митному посту «Ужгород» припинено імпортування в Україну «пятиосьового оброблювального центру System Robot Automazione моделі «HPLINE PLUS 28-120». Високотехнологічна установка переміщувалась у розібраному стані чотирма вантажівками на митну територію України на адресу ПАТ «Мотор Січ» (, ю.а. м.Київ, проспект Моторобудівників, 15), та складено протокол про порушення митних правил №3685/30500/17 від 01.11.2017 р. за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України на загальну суму 29725548 грн. Предмети правопорушення вилучено.
У клопотанні слідчого зазначено, що за результатами вжитих аналітично-пошукових заходів на даний час встановлено, що заявлена загальна вартість вищезазначеного товару становить 3 100 000,00 Євро, а фактично товар експортований з території Євросоюзу вартістю 947 320,00 Євро, що станом на 02.10.17 згідно курсу НБУ складає суму 29 725 548,82 грн. Враховуючи, вищенаведене ПАТ «Мотор Січ» державної форми власності намагалось застосувати схему використання бюджетних коштів не за призначенням, істотно завищивши вартість товарів. Кінцевою метою цієї оборудки могло стати виведення державних коштів за межі України.
Згідно ухвали слідчого судді арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні і забезпечить потреби досудового розслідування та проведення слідчих дій.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , як представник власника майна швейцарської фірми "Produktech Engieenering AG" просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2017 скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000056, а саме «п`ятиосьовий оброблювальний центру System Robot Automazione моделі «HPLINE PLUS 28-120» в розібраному стані шляхом заборон будь-яких дій, спрямованих на пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, розпоряджання та/або користування вказаним майном. Вказує, що клопотання слідчого подане в межах кримінального провадження щодо службових осіб ПАТ «Мотор Січ» за ознаками кримінальних правопорушень щодо розтрати коштів вказаного підприємства та умисного ухилення від сплати податків у значних розмірах. В контексті вищенаведеного апелянт зауважив, що об`єднане кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт на майно фірми, яку адвокат представляє, стосується виключно можливих неправомірних дій службових осіб ПАТ «Мотор Січ» та не має жодного відношення до дій чи майна інших осіб, зокрема й Фірми «Produktech Engineering AG», на майно якої накладено арешт. Вважає, що слідчим суддею всупереч вимог ст. 170-173 КПК України не було досліджено питання, хто є власником арештованого майна та акцентує увагу, що обладнання, на яке накладено арешт, імпортувалось в Україну Фірмою «Produktech Engineering AG» на підставі контракту, укладеного з Публічним акціонерним товариством «Мотор Січ». Відповідно до цивільного законодавства та укладеного контракту, до моменту передання обладнання ПАТ «Мотор Січ» готового до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення (у м.Запоріжжя) власником обладнання є продавець фірма «Produktech Engineering AG». Вказує, що у зв`язку з арештом майна, обладання й досі перебуває на митному складі у м.Ужгороді, а фірма, яку він представляє, не лише не може виконати зобов`язання, передбачені Контрактом, а й вимушена нести штрафні санкції у розмірі 0,1 %від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення. Внаслідок накладеного арешту завдано також шкоди державним інтересам, адже обладнання, яке постачалось ПАТ «Мотор Січ», є унікальним, високотехнологічним, інтелектуально-точним устаткуванням та призначене для створення новітньої авіаційної техніки та розвитку сучасного українського літакобудування, в тому числі військової. Накладення арешту на майно фірми порушує право власності юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, що гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Окрім наведеного, апелянт вважає ухвалу слідчого судді необгрунтованою з тих підстав, як видно з неї, що арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, в той час як клопотання слідчого подано про накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації. А також, в мотивувальній частині рішення слідчий суддя дійшов висновку про необхідність арешту тютюнових виробів, а не «п`ятиосьовий оброблювальний центру System Robot Automazione моделі «HPLINE PLUS 28-120». Водночас, заперечує наявність обґрунтованої підозри, яка б могла стати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. А отже, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було дотримано вимог ст. 170-173 КПК України, оскільки арешт на майно фірми накладено необґрунтовано та безпідставно. Так само слідчим не доведено, що вилучене обладнання відповідає будь-якій з ознак, зазначених у п.п.1-4 ч.1 ст. 96? КК України, що передбачає спеціальну конфіскацію. Вважає накладений арешт на майно безпідставним та таким, що порушує право власності на майно.
Відносно строку на апеляційне оскарження представник юридичної особи адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує, що, судом першої інстанції, в порушення вимог ч.1 ст. 172 КПК України ні його (апелянта), ні отримувача майна за контрактом, не було повідомлено про розгляд клопотання щодо арешту майна, внаслідок чого їх було позбавлено можливості в наданні своїх доказів на підтвердження незаконності накладення арешту на належне їм майно. А тому, фірма «Produktech Engineering AG» не була обізнана про арешт майна та про його підстави. Про існування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2017 року апелянт дізнався від контрагента, піля чого 25.04.2018 адвокатом ОСОБА_7 в інтересах фірми «Produktech Engineering AG» було направлено до Ужгородського міськрайонного суду адвокатський запит про видачу копії ухвали від 06.12.2017, відповідь на який була отримана 03.05.2018 на електронну адресу адвоката, разом із копією запитуваної ухвали. Таким чином, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження, визначений ст. 395 КПК України, не пропустив.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який висловився проти доводів апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали судового провадження та надані прокурором матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження в силу ч.3 ст. 395 КПК України не пропущений, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ( у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України) або застосування щодо нього спеціальної конфіскації ( у випадку, передбаченому п.2 ч. 2 ст. 173 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення ( у випадку, передбаченому п.п.3, 4 ст. 170 КПК України) ; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою ( у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном тощо.

Зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання та слідчий суддя, який розглядав зазначене клопотання, не дотрималися, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, не відповідає вказаним вище вимогам закону, оскільки у ньому не зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення могли зберігти на собі вилучені засоби для виробництва, яким чином вони можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не вказано про наявність ризиків, які зумовлюють накласти арешт на майно, не зазначено розмір шкоди, заподіяної злочином, якщо мета відшкодування збитків; не зазначено про наявність достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, чи підлягатиме воно конфіскації як виду покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Таким чином, в клопотанні є загальні посилання на законодавство, яке передбачає підстави для накладення арешту на майно, однак без конкретного обґрунтування підстав, мети та інших обставин, наявність яких прямо передбачена законом для арешту майна.

Крім того, у клопотанні не вказано кому належить майно та де воно знаходиться та до клопотання не додано жодних доказів, передбачених ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк 72 години для усунення його недоліків.

Оскільки слідчий суддя допустив спрощеність та формальність при вирішенні клопотання, його висновки не грунтуються на фактичних обставинах, тому ухвала як необгрунтована підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, а клопотання про накладення арешту на майно - в порядку ч.3 ст. 172 КПК України - поверненню прокурору для усунення його недоліків. Між тим, апеляційний суд констатує, що у матеріалах судового провадження відсутні відомості, які б свідчили про наявність правових підстав для накладення арешту на пятиосьовий оброблювальний центр System Robot Automazione моделі «HPline PLUS 28-120» в розібраному стані.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Доводи апелянта про порушення процедури запровадження клопотання та відсутності законних підстав для накладення арешту на майно та порушення права власності на майно, викладені в апеляційній скарзі та висловлені під час апеляційного розгляду, мають бути враховані прокурором під час вирішення питання з приводу усунення недоліків клопотання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422, 419 КПК України, апеляційний суд ,
У Х В А Л И В:
апеляційну скаргу представника юридичної особи адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2017 року, якою накладено арешт на майно у об`єднаному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, ч.1 ст. 212 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2017 за №0000056 «п`ятиосьовий оброблювальний центр System Robot Automazione моделі «HPLINE PLUS 28-120» скасувати.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області майора податкової міліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000056 від 24.11.2017 повернути прокурору для усунення недоліків клопотання протягом 72 год. з дня отримання копії ухвали.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: