Справа № 727/6820/18
Провадження № 1-кп/727/325/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження №0000859 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох дітей, не працюючого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -

Встановив:

17 квітня 2018 року приблизно о 01.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 перебував на дискотеці на першому поверсі нічного клубу «Сфера», який розташований по вулиці Головна, 130-А м. Чернівці. Під час раптово виниклого між особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та потерпілим ОСОБА_6 конфлікту, ОСОБА_4 демонстративно похитуючись, імітуючи боксерські рухи, почав наближатись до потерпілого, який, побачивши це, відштовхнув обвинуваченого від себе.

Після того, як ОСОБА_6 відштовхнув від себе ОСОБА_4 , один з двох охоронців нічного клубу «Сфера», які намагались врегулювати конфлікт між особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_6 , схопив ОСОБА_6 за шию та притиснув його до стіни, а інший охоронець нічного клубу - інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ліву частину голови, від якого останній впав на підлогу.

В цей час, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_6 , який перебував у лежачому положенні на підлозі, два удари правою ногою в обличчя справа в ділянку верхньої щелепи та п`ять ударів кулаком правої руки в обличчя, а саме: один удар в праве око, один удар в ліве око, один удар в ділянку верхньої та нижньої губи справа, один удар в лобову ділянку голови між бровами та один удар в ніс.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , після того, як ОСОБА_6 піднявся з підлоги за допомогою сторонньої особи та намагався вийти з приміщення, підійшов до нього та наніс потерпілому ще один, шостий удар кулаком правої руки в ділянку носа справа, після чого ОСОБА_6 присів та з носа потекла кров.

Після цього, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, підійшов до потерпілого, який перебував у безпорадному стані, та наніс один сильний удар правою ногою в ліву частину обличчя ОСОБА_6 , від якого останній впав на підлогу на спину.

Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран верхньої та нижньої губи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, та гематом множинних м`яких тканин обличчя, гематом повік; субкон`юнктивального крововиливу справа; багатоуламкового перелому передньої та верхньої стінки правої верхньощелепної пазухи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і в своєму поясненні підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. Просив його суворо не карати. Цивільний позов визнав частково та відшкодував потерпілому майнову шкоду в сумі 879 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Крім повного визнання обвинувачуваним ОСОБА_4 своєї вини, суд вважає, що його винність в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повністю підтверджується показами потерпілого в судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив суду, що в квітні 2018 року він знаходився на дискотеці в нічному клубі «Сфера». Між ним та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виник конфлікт. Потім підійшов обвинувачений ОСОБА_4 та почав наносити йому удари правою ногою та кулаком правої руки, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Просив задовольнити цивільний позов і стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в сумі 18000 грн. та витрати, пов`язані із наданням правової допомоги в сумі 7680 грн., оскільки майнову шкоду йому обвинуваченим повністю відшкодовано, а моральну шкоду лише частково в сумі 2000 грн. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Крім того, обвинувачений під час судового засідання визнав себе винним у межах пред`явленого обвинувачення повністю, розуміє зміст обставин, добровільно висловлює свою позицію відносно визнання вини у вчинені злочину, суд розцінює його показання як об`єктивні та такі, які відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового слідства, його дії правильно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

На думку суду заявлений цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки діями обвинувачуваного потерпілому були заподіяні фізичні страждання від фізичного болю, що призвело до вимушених змін в його житті, викликало порушення нормальних життєвих зв`язків, він переніс стрес, хвилювання, емоційний дискомфорт, в результаті чого погіршився стан його здоров`я, порушився сон та з`явився страх за своє життя. А тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи доведений обсяг заподіяних моральних страждань та частково сплачених коштів потерпілому в сумі 2000 грн., необхідно стягнути суму в розмірі 5000 грн.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу адвоката (а.с.36) та квитанції від 10.07.2018 року (а.с.37), потерпілий ОСОБА_6 сплатив адвокату грошові кошти в сумі 7680 грн. за надання правової допомоги, а саме: за попередню усну консультацію з приводу зібрання доказів на суму 1280 грн., за ознайомлення із матеріалами справи, копіювання документів в сумі 1280 грн., за участь в слідчих діях в сумі 1280 грн., за ознайомлення із матеріалами справи в порядку ст.290 КПК України в сумі 1280 грн. та за складання позовної заяви в сумі 2560 грн.

Суд вважає, що розмір заявлених потерпілим витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи розмір виконаних адвокатом ОСОБА_7 робіт по наданню потерпілому ОСОБА_6 правової допомоги, характер спірних правовідносин; ступінь складності справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи із принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що розмір реально понесених витрат становить 1500 грн.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, що він позитивно характеризується за місцем проживання, його молодий вік, а тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, покарання необхідно призначити у вигляді позбавлення волі, однак на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371-376, 395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, і встановити йому обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень та у відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: