АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/827/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/5186/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
володільця майна - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 4 травня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000046 було задоволено частково та накладено арешт на частину майна, детальний перелік якого вказаний в ухвалі. В задоволенні іншої частини клопотання слідчого було відмовлено, та зобов`язано негайно повернути майно власникам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Приймаючи рішення про повернення вилученого майна ОСОБА_7 слідчий суддя виходив з того, що слідчим не доведено, що печатки, металеві клейма, штампи можуть містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якого передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 191 КК України, скоєного в період в період з грудня 2014 по липень 2015 року, та вважав, що слідчим не надано даних, що вказане вилучене майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України. Прокурор, не погоджуючись із судовим рішенням в цій частині, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 4 травня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні клопотання про арешт штампів ВАТ «ІТРЗ» відділу «ОТК» в кількості 3 шт., металевого клейма ВАТ «ІТРЗ» № 7, металевого клейма ВАТ «ІТРЗ» № 7, металевого клейма в кількості 6 штук з позначками «ОТК1», «ОТК11», «22», «6», «3», «7» та печатки «ОТК11».
В обгрунтування апеляційних вимог прокурор, посилаючись на результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 01.03.2017 року № 8, проведеної Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області Міністерства юстиції України, та дані протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 26.07.2016 року № 70/8-16538, відповідно до якого 15.06.2016 року о 10:15 ОСОБА_8 зателефонував директору ТОВ «Залізницяремсервіс» ОСОБА_9 , та в ході телефонної розмови обговорювали схему набуття права ліквідатором ОСОБА_7 на металеві клейма, та передачі їх приватним підприємствам для участі у державних закупівлях у вагоноремонтній галузі, і вказує, що посадові особи ВАТ «ІТРЗ» з корисливих мотивів незаконно передали ТОВ «ВП ІТРЗ» та ТОВ «Ізюмський завод комплектуючих залізничного транспорту» металеві клейма на виконання робіт за Договорам підряду №2, предметом якого є ремонт колісних пар тягового рухомого складу та як наслідок, під виглядом законної діяльності державного підприємства, використовуючи його потужності та товарний знак, здійснюють незаконну комерційну діяльність. Як зазначає прокурор в апеляційній скарзі, з метою проведення відповідних судових експертиз щодо ідентифікації виготовленої продукції, встановлення розміру матеріальних збитків спричинених унаслідок незаконної діяльності службових осіб вищевказаних підприємств на цей час є необхідність у накладенні арешту на вказані печатки та металеві клейма.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на необхідність накладення арешту на це майно, думку володільця майна, який заперечував проти накладення арешту на вказане в апеляційній скарзі майно, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора виходячи з наступного. З наданих суду матеріалів встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Відповідно до змісту клопотання та наданих матеріалів, досудовим розслідування було встановлено, що службові особи ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» ВАТ «ІТРЗ» під час ліквідаційної процедури, у період часу з грудня 2014 року по липень 2015 року, здійснили розтрату майна вказаного підприємства, яке перебувало у їх віданні, за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ "ВП ІТРЗ" код ЄДРГІОУ 39466773 та ТОВ Ізюмський завод комплектуючих залізничного транспорту" (далі TOB «ІЗКЗТ) , крім того здійснили протиправні дії під час банкрутства ВАТ «Ізюмський Тепловозоремонтний завод», допустили включення до переліку кредиторів ТОВ «Залізницяремсервіс» . Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Звертаючись із клопотанням про арешт майна слідчий та прокурор вказали на його відповідність критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Апеляційному суду прокурор підтвердив, що 24.04.2018 року вилучене майно, у тому числі і те, що перелічене в апеляційній скарзі, було визнане речовим доказом. Це посилання не спростовано володільцем майна. З огляду на зміст клопотання органу досудового розслідування та протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (а.с. 24-29) колегія суддів не вбачає підстав вважати висновок слідчого про необхідність накладення арешту на штампи ВАТ «ІТРЗ» відділу «ОТК» у кількості 3 шт., металеве клеймо ВАТ «ІТРЗ» № 7, металеве клеймо ВАТ «ІТРЗ» № 7, металеве клеймо в кількості 6 шт. з позначками «ОТК1», «ОТК11», «22», «6», «3», «7», печатку «ОТК11» необґрунтованим. Так, слідчим у клопотанні зазначено, що 24.06.2016 року за ухвалою слідчого судді від 27.05.2016 року було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів у ДП «Одеська залізниця», в ході якого, окрім іншого, вилучено оригінали технічних паспортів колісних пар та формулярів турбокомпресорів, у яких проставлено печатки та клеймо ВАТ «ІТРЗ», у якому, станом на липень 2015 року, у відділі технічного контролю, жодна особа не працювала. Актів приймання-передачі печатки та клейма ВАТ «ІТРЗ» до ТОВ "ВП ІТРЗ" немає. Обставини, які встановлені органом досудового розслідування, свідчать про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого, як вказано у клопотанні, була здійснена розтрата майна ВАТ «ІТРЗ», та є достатньою підставою для накладення арешту на металеві клейма, штампи та печатку до з`ясування всіх обставин злочину. З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого, що вказане вище майно може бути предметом кримінального правопорушення, враховуючи, що основним предметом діяльності ВАТ «ІТРЗ», згідно пояснень прокурора та ОСОБА_7 , є ремонт залізнодорожної техніки, у тому числі колісних пар. .
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. З урахуванням викладеного, колегія судів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна, з метою забезпечення його збереження, попередження інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження в даному випадку не вбачається. Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що вилучені металеві клейма, штампи та печатки не мали даних про реквізити підприємства, про що зазначено ОСОБА_7 у запереченнях на апеляційну скаргу, та відповідно не виключається можливість їх використання у протиправній діяльності. Таким чином, враховуючи доводи, викладені слідчим у клопотанні, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора щодо необхідності накладення арешту на штампи ВАТ «ІТРЗ» відділу «ОТК» в кількості 3 шт., металевого клейма ВАТ «ІТРЗ» № 7, металевого клейма ВАТ «ІТРЗ» № 7, металевого клейма в кількості 6 штук з позначками «ОТК1», «ОТК11», «22», «6», «3», «7» та печатки «ОТК11».
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 4 травня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, скасувати в частині відмови в арешті майна, зазначеного в цій ухвалі, та задовольнити клопотання слідчого про арешт цього майна, накласти арешти на майно, вилучене у нежитлових приміщеннях ВАТ «ІТРЗ» за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Ізюм, Ювілейний в`їзд 1, в саме: штампи ВАТ «ІТРЗ» відділу «ОТК» у кількості 3 шт., металеве клеймо ВАТ «ІТРЗ» № 7, металеве клеймо ВАТ «ІТРЗ» № 7, металеве клеймо в кількості 6 шт. з позначками «ОТК1», «ОТК11», «22», «6», «3», «7», печатку «ОТК11».
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді