ун. № 759/6362/18
пр. № 1-кп/759/722/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000398, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2010 року за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 2) вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2012 року за ч. 2 ст. 185, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України на підставі ст.ст. 70,71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі; 3) вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2012 року за ч.2 ст. 186 КК України на підставі ч. 4 ст.70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.05.2017 року по відбуттю строку покарання; 4) вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві зазначене кримінальне провадження,

встановив:
21.02.2018 року близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , проходячи біля будинку № 5-б по вул. Булаховського в м. Києві, помічтив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , яка в цей час йшла по вказаній вулиці, та вирішив відкрито повторно викрасти чуже майно, яке належить останній. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_3 підійшов ззаду до ОСОБА_6 та штовхнув останню руками в спину, від чого ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала на землю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Після чого ОСОБА_3 шляхом ривка вирвав у ОСОБА_6 з рук жіночу сумку зеленого кольору вартістю 2300 грн. в якій знаходився гаманець червоного кольору вартістю 200 грн., гроші в сумі 10000 грн., мобільний телефон марки «Samsung G1», білого кольору вартістю 3000 грн., в сріблястому чохлі вартістю 200 грн., з сім картою оператора «Київстар» вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 300 грн., мобільний телефон «LG» чорного кольору вартістю 600грн., з сім картою оператора «Лайф» вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 50 грн., а також паспорт громадянина України, закордонний паспорт, карта киянина, ощадна книга та посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_6 та закордонний паспорт на імя ОСОБА_7 , які не представляють матеріальної цінності, а всього майна на загальну суму 16750 грн. Відкрито викравши чуже майно, що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з викраденним майном з місця скоєння злочину зник, завдавши при цьому ОСОБА_6 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно 21.02.2018 року приблизно о 20 годині 40 хвилин він, знаходячись біля будинку № 5-б по вул. Булаховського в м. Києві, помітив жінку та вирішив скоїти грабіж, с цією метою він підійшов до останньої ззаду та штовхнув її в спину руками, від чого вона впала на землю та вирвав у останньої з рук сумку, після чого втік. Вартість та вид викраденого він не оспорює. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати, обіцяє стати на шлях виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіжа), вчиненого повторно та поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`ю потерпілої, доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`ю потерпілої.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття останнього, що передбачено ст. 66 КК України.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів (ч. 2 ст. 186 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який осудний, холостий, працездатний, працював не офіційно, має середню спеціальну освіту, раніше судимий, за даними облікової документації перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, за місцем відбуття покарання характеризується позитивно. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але враховуючи щире каяття обвинуваченого та повне визнання ним своєю вини, суд вважає за необхідне призначити його не у максимальних межах, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів та остаточне покарання призначити з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 11 (одинадцять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2018 року, та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 15 травня 2018 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1