Справа № 199/9511/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
У свою чергу сторона захисту заявила клопотання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
ОСОБА_5 є особою, яка і на теперішній час повідомлена про підозру у вчиненні умисного тяжкого корисного кримінального правопорушення у період іспитового строку, призначеного йому за вироком суду, за який законом при наявності доведеності вини йому може бути призначено покарання з урахуванням вимог ст.ст.71,72 КК України, більш ніж 3 роки позбавлення волі до 6 років позбавлення волі, відомостей про те, що він не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання ніде не працював.
Обсяг обвинувачення та кваліфікація кримінального правопорушення, за яке було повідомлено про підозру ОСОБА_6 , прокурором не зменшене та не перекваліфіковано на більш м`який склад кримінального правопорушення.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.
Суд також враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, а, також, скоювати злочини, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у із зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.
Керуючись ст.ст.199,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Дніпропетровська (м.Дніпро), обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 липня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілій до відома.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення на судове рішення можуть бути викладені у апеляційних скаргах на вирок суду.
Суддя: ОСОБА_1