Справа № 202/5455/18
Провадження № 1-кс/202/5924/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.05.2018 року.
З клопотання убачається, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000838 від 31.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_4 з заявою про вчинення шахрайських дій з боку невстановлених осіб, які незаконно заволоділи нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 23.05.2017 №152 «Про надання дитині ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 27.07.2017 №245 «Про призначення ОСОБА_4 опікуном над дитиною ОСОБА_5 » ОСОБА_6 влаштований під опіку до ОСОБА_4 та визначено місце проживання дитини разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_2 .
В п. 3 резолютивної частини вищезазначеного рішення вказано зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвати підопічну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована біологічна мати дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_8 .
Відповідно до довідки № 37 голови квартального комітету Індустріального району малолітній ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також відповідно до довідки № 39 голови квартального комітету Індустріального району від 06.09.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , з 1997 року по теперішній час проживають ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 після народження.
Відповідно до заповіту від 12.12.1956 року вказаний будинок передано у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в рівних частинах.
Згідно з будинковою книгою на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ньому зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_13 .
Згідно з інформацією КП «ДМБТІ» ДОР від 16.05.2018 року реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилася.
Однак відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.04.2017 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_14 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.10.1996 року ВАТ «Камнеобробний завод».
Після цього, вже 05.04.2017 року, частка нерухомого майна у розмірі відчужена на користь ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2017 року №353, засвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_16 .
Під час допиту свідка ОСОБА_17 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , пояснила, що в будинку АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 (проживав до 2017 року), та іноді проживає ОСОБА_19 . Також свідок вказала, що з моменту свого народження, тобто з 1954 року, до 2014 року проживала також в будинку АДРЕСА_1 . Крім того, свідок вказала, що не знає ОСОБА_14 , який 04.04.2017 року зареєстрував право власності на вищевказаний будинок на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.10.1996 ВАТ «Камнеобробний завод».
Свідок ОСОБА_20 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , також пояснила, що в будинку АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 (проживав до 2017 року), та іноді проживає ОСОБА_19 . Свідок вказала, що не знає ОСОБА_14 , який 04.04.2017 року зареєстрував право власності на вищевказаний будинок на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.10.1996 року ВАТ «Камнеобробний завод».
Враховуючи вищевикладене, невстановлені наразі особи, використовуючи підроблені документи, незважаючи на наявність права користування у ОСОБА_5 заволоділи нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдали останньому майнову шкоду.
Тому прокурор просив накласти арешт на будинок загальною площею 45,5 кв.м, житлова площа 35,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Ознайомившись з клопотанням і доданими до нього матеріалами, матеріалами кримінального провадження № 0000838 від 31.05.2018 року, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000838 від 31.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки надані докази дають підстави зробити висновок, що вищезазначене нерухоме майно, а саме будинок (загальною площею 45,5 кв. м., житлова площа 35,3 кв. м.), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження перешкоджатиме встановленню всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт вказане нерухоме майно, з метою запобігання переходу права власності на зазначений будинок.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.05.2018 року задовольнити.
Накласти арешт на будинок загальною площею 45,5 кв.м, житлова площа 35,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.
Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1