Справа № 344/9745/18
Провадження № 1-кс/344/4206/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004122 від 03.10.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що У провадженні СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 03.10.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004122 за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України з приводу того, що 10 вересня 2012 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що належала ОСОБА_5 на праві власності, зокрема земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в участку «Горішків» с. Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер :16:005:0018. Відповідно до змісту вищевказаного договору, певний громадянин ОСОБА_6 нібито в інтересах ОСОБА_5 на підставі підробленої від імені ОСОБА_5 довіреності продав вказану земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в участку «Горішків» с. Яблуниця Яремчанської міської ради своєму синові ОСОБА_7 .

Допитана з даного приводу в якості потерпілого ОСОБА_5 надала покази про те, що вона не видавала довіреності на ім`я ОСОБА_8 , а громадянин з такими анкетними даними їй взагалі не відомий.

Окрім цього, потерпіла показала, що не уповноважувала свого сина

ОСОБА_9 підписувати від її імені довіреність від 11.09.2007, діючи на підставі якої ОСОБА_8 10.09.2012 реалізував належну потерпілій земельну ділянку, без її відома, своєму сину ОСОБА_7 .

На теперішній час, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину, виникла необхідність у накладенні арешту на земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в участку «Горішків» с. Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер :16:005:0018.

Вважає, що з метою збереження речових доказів, на вказану земельну ділянку необхідно накласти арешт.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна вважаю за доцільне розглянути подане слідчим клопотання про арешт майна без повідомлення його власника.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004122 за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що земельнуа ділянкя площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в участку «Горішків» с. Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер :16:005:0018 відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, оскільки зберігла на собі сліди вчиненого злочину і може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тож, слідчий суддя погоджується з поданим стороною кримінального провадження клопотанням, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у даній статті цього Кодексу, та зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Накласти арешт на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в участку «Горішків» с. Яблуниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер :16:005:0018, шляхом заборони на її відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1