Справа № 344/3226/18
Провадження № 11-сс/779/144/2018
Категорія ст.236-2 КПК України в редакції 1960 року
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляцію ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2018 року, про відмову в задоволенні його скарги, про скасування постанови старшого слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_10 від 03.05.2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 , про скасування постанови старшого слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_10 від 03.05.2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що відповідно до ст. 236-1 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК 1960 року) скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

В судовому засіданні встановлено, що в скаржник ОСОБА_13 ні на час винесення оскаржуваної постанови, ні на момент отримання її копії чи звернення до суду із вказаною скаргою не був і не є представником військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_11 і прапорщика ОСОБА_12 , а тому не вправі її оскаржувати.

Не погодившись з таким висновком, заявник ОСОБА_13 подав апеляцію на вказану ухвалу, в якій покликається на її незаконність та необгрунтованість. Просить поновити йому строк на оскарження ухвали слідчого судді, як такий, що пропущений з поважних причин, ухвалу слідчого судді - скасувати та направити матеріали за його скаргою на новий розгляд в Івано-Франківський міський суд в іншому складі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення представника скаржника ОСОБА_14 , який підтримав подану АС, просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити матеріали скарги на новий судовий розгляд; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи АС заявника, ухвалу слідчого судді вважає законною і обгрунтованою; перевіривши матеріали справи, які надійшли з Івано-Франківського міського суду, обговоривши доводи і мотиви апеляції заявника ОСОБА_14 , колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.323 КПК 1960 року, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Таким вимогам повинні відповідати постанови і ухвали суду. Законним вважається рішення (вирок, постанова, ухвала) суду, коли воно постановлене за умови правильного застосування в ньому матеріального закону і дотримання при провадженні справи кримінально-процесуального закону. Ухвала слідчого судді по даній справі таким вимогам не відповідає. Відповідно до вимог ч.1 ст. 236 2 КПК 1960 року, скарга на постанову прокурора, слідчого, органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи розглядається суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу, одноособово не пізніше десяти днів з дня її надходження до суду. Так, як вбачається із матеріалів вказаної справи, ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , 14.03.2018 року звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на зазначені у ній обставини. Просив поновити строк на звернення до суду із зазначеною скаргою, скасувати постанову слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону від 03.05.2002 року ОСОБА_10 про відмову в порушенні кримінальної справи щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_11 і прапорщика ОСОБА_12 , за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 254, 254-1 Кримінального кодексу України (далі КК 1960 року) на підставі п.2 ст.6 КПК 1960 року та направити матеріали прокурору для проведення додаткової перевірки. Разом з тим, в порушення вимог ч.1 ст. 236-2 КПК 1960 року вказана скарга була розглянута слідчим суддею тільки 11 квітня 2018 року, тобто з порушенням десятиденного строку її розгляду, як це зазначено в даній статті. Колегія суддів звертає увагу також на те, що твердження в ухвалі слідчого судді про те, що строк на звернення до суду скаржником пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав 01.03.2018 року в Апеляційному суді Хмельницької області, є необґрунтованим, виходячи із наступного. Відповідно до п.5 листа ВССУ №1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України», якщо до суду першої інстанції 19 листопада 2012 року чи раніше (згідно з реєстраційним штампом) надійшла скарга на постанову про порушення кримінальної справи, відмову в її порушенні чи закриття кримінальної справи, суд, з огляду на положення п. 7 розділу XI "Перехідні положення" КПК, має розглянути відповідну скаргу, керуючись положеннями КПК 1960 року. У такому ж порядку розглядаються скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи чи на постанову про закриття кримінальної справи, які надійшли до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, якщо вони подані з дотриманням строку оскарження, передбаченого КПК 1960 року, тощо, які надійшли до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, однак згідно штампу відділення поштового зв`язку були подані до 19 листопада 2012 року включно. Якщо до суду першої інстанції 20 листопада 2012 року чи пізніше (згідно з реєстраційним штампом) надійшла скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи чи на постанову про закриття кримінальної справи, якщо вони подані з порушенням строку оскарження, передбаченого КПК 1960 року, суд приймає постанову про відмову в розгляді відповідної скарги. Будь-яких достовірних доказів, які б свідчили про те, що скаржник отримав копію оскаржуваної постанови саме 01.03.2018 року, матеріали справи не містять, а два проїзні квитки, долучені до матеріалів справи, з яких вбачається факт слідування ОСОБА_14 вказаного числа до м. Хмельницька та отримання її належно завіреною, не можуть достовірно підтверджувати отримання ним копії постанови, і тому висновок судді з цього приводу не ґрунтується на вимогах Закону.

Колегія суддів зазначає, що, суддя з огляду на положення п. 7 розділу XI "Перехідні положення" КПК 2012 року, повинен був розглянути таку скаргу, керуючись положеннями КПК 1960 року та ухвалити судове рішення у вигляді постанови, однак всупереч цьому вказана скарга була розглянута відповідно до положень КПК 2012 року, як слідчим суддею.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 236 2 КПК, суддя зобов`язаний витребувати та дослідити матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, знайомитись з ними і повідомляє прокурора та особу, яка подала скаргу, про час її розгляду. В разі необхідності суддя заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу. При розгляді скарги ведеться протокол судового засідання. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що суддею такі матеріали досліджувались і чи взагалі були вони представлені суду, відповідно до вимог ч.2 ст.236-2 КПК, оскільки у справі відсутні будь-які дані з приводу цього. Таким чином, вимоги закону при розгляді скарги по суті як суддею першої інстанції, не були дотримані. Також в матеріалах справи, всупереч вимог КПК в редакції 1960 року, відсутній протокол судового засідання. Відповідно до положень ст. 82 КПК 1960 року, протокол судового засідання є джерелом доказів, оскільки в ньому підтверджуються обставини і факти, що мають значення для вирішення справи. За таких обставин, покликання апелянта на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, є обґрунтованим. Підставою для скасування даної ухвали, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 367 КПК 1960 року, є істотне порушення кримінально-процесуального закону. При новому судовому розгляді, слід провести судовий розгляд відповідно до вимог процедури, виписаної КПК 1960 року, і прийняти законне та обґрунтоване рішення. За наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 366 КПК 1960 року, скасовує рішення суду першої інстанції з направленням матеріалів на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, іншим складом суду. За таких обставин, апеляція ОСОБА_14 підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 365, 366, 367, 377, 382 КПК в редакції 1960 року, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Поновити заявнику ОСОБА_15 строк на апеляційне оскарження.

Апеляцію заявника ОСОБА_16 ,яніва ОСОБА_17 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_16 ,яніва ОСОБА_17 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування постанови старшого слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_10 від 03.05.2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і зобов`язання вчинити дії скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5