Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4730/18
Провадження № 1-в/644/519/18

УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2018 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянувши подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням про вирішення питання про призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточного покарання за сукупністю вироків або роз`яснення порядку виконання вироків.

У поданні зазначено, що на обліку Індустріального районного відділу перебуває ОСОБА_4 засуджений 25.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 1, ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2,70 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

10.08.2015 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було направлено подання для вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням терміну іспитового строку. Станом на 10.08.2015 року, відповідно до даних УІАЗ ГУНП в Харківській області інформації про скоєння ОСОБА_4 нового злочину в період іспитового строку не було.

21.08.2015 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року та 10.09.2015 року засуджений був знятий з обліку районного відділу.

Згідно отриманої інформації було встановлено, що 05.07.2017 року ОСОБА_4 був засуджений Люботинським міським судом Харківської області за ст. 297 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців обмеження волі, а сам злочин скоїв в період іспитового строку, а саме 13.06.2015 року.

Тобто вироком Люботинського міського суду Харківської області від 05.07.2017 року була не врахована наявність судимості за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року.

23.04.2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було скасовано ухвалу про звільнення від відбування покарання від 21.08.2015 року відносно ОСОБА_4 .

Представник Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області подала заяву з проханням розглядати подання без її участі.

Прокурор вважав, що вироки суду підлягають окремому виконанню.

Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати, зокрема, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, передбачені п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як встановлено, ОСОБА_4 було засуджено 25.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 1, ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2,70 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.08.2015 року ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року та засудженого знято з обліку районного відділу.

Вироком Люботинського міським судом Харківської області від 05.07.2017 року ОСОБА_4 було засуджено за ст. 297 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців обмеження волі.

Тобто Люботинським міським судом при винесенні вироку не була врахована судимість за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 року ухвала від 21.08.2015 року про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік скасована за нововиявленими обставинами.

Пленум Верховного Суду України № 11 від 21 грудна 1990 р. « Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків » п. 12 роз`яснює, що суди не мають право вирішувати питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: встановлювати дані про особу засудженого, які можуть потягти погіршення його становища (про наявність судимості тощо).
Таким чином під час виконання вироків суд не має права вирішувати питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків.
Беручи до уваги, що на момент ухвалення останнього вироку, суду не було відомо про вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року, то зазначені вироки повинні виконуватися самостійно.
Керуючись ст. ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року і вирок Люботинського міського суду Харківської області від 05.07.2017 року підлягають самостійному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1