Справа № 357/4622/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2018 р Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого суддяі- ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про визнання винуватості від 07.06.2018 року між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001515 від 22.03.2018 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого охоронцем в Білоцерківській ЗОШ №15, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22.03.2018 близько 20 год. 25 хв. навпроти будинку №24 по вул. Героїв Небесної сотні в м. Біла Церква Київської області під час проведення старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 спільно із заступником начальника слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції в Київській області ОСОБА_4 процесуальних дій у кримінальному провадженні, а саме повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину та вручення повістки про виклик, тобто під час виконання ними своїх службових обо`язків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до них, та достовірно знаючи що вказані особи є працівниками правоохоронного органу та виконують свої службові обов`язки, розпочав словесний конфлікт із працівниками поліції, під час якого висловлювався в адресу працівників поліції нецензурними словами, внаслідок чого виникла сутичка, під час якої ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із працівниками поліції, діючи з метою протидії законній діяльності останніх, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків, умисно наніс удар кулаком правої руки по відеокамері, якою ОСОБА_4 проводив відеофіксацію процесуальних дій та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, умисно кулаком правої руки наніс удар кулаком правої руки у вилично-вискову область голови справа ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синця у вилично-висковій області справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

07.06.2018 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах:

обвинувачений ОСОБА_6 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.345 ч.2КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину та суду показав, що щиро розкаюється у вчиненому. Просить затвердити угоду про визнання ним винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди судом йому зрозумілі.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо затвердження судом угоди, наслідки затвердження угоди судом йому роз`яснені та зрозумілі, до укладення угоди про визнання винуватості надав письмову згоду прокурору на укладення ним угоди.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані, оскільки своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої, середньої тяжкості чи тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, передбачений ст.345 ч.2 КК України, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, який не спричинив тяжких наслідків, обвинувачений працює, характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаюється, чим активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дитину що визнається судом обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

Таким чином суд прийшов до висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, в умовах нагляду за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, а тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік та покласти на нього процесуальні обов`язки, що узгоджено між сторонами кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався.

Речові докази по справі: повідомлення про підозру ОСОБА_8 , корінець повістки про виклик ОСОБА_8 у фотокопіях- слід залишити при матеріалах провадження.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 345 ч.2 КК України, ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.06.2018 року, укладену у кримінальному провадженні № 0001515 від 22.03.2018 року по обвинуваченню за ст.345 ч.2 КК України ОСОБА_6 , між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим з іншого боку.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі..

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_6 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: повідомлення про підозру ОСОБА_8 , корінець повістки про виклик ОСОБА_8 у фотокопіях, - залишити при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1