У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0007399, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2018 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007399 від 26.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2018 року у невстановлений слідством час громадянин Нігерії ОСОБА_5 , перебуваючи на території України, знаходячись за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, маючи намір направлений на підроблення посвідки, що надає право на постійне проживання в Україні з метою її подальшого використання, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, надавши цій особі свої анкетні дані та грошові кошти для подальшого підроблення зазначеного документа.

Після чого в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 перебуваючи в невстановленому слідством місці, за попередньою домовленістю отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблену посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 нібито видану 01.07.2017 ГУ ДМС України в м. Києві, з метою її подальшого використання.

Крім цього, 25.06.2018 року, приблизно о 15:00 год., громадянин Нігерії ОСОБА_5 перебуваючи на території залізничного вокзалу «Київ-Пасажирський», розташованого за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою посвідчення своєї особи та підтвердження обґрунтованості перебування на території України, надав працівникам поліції підроблену посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 нібито видану 01.07.2017 ГУ ДМС України в м. Києві на його ім`я.

Згідно листа ГУ ДМС України №7399/123/55/0 від 10.07.2018 встановлено, що посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головним управлінням ДМС України в м. Києві не видавалась.

Так, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 25.06.2018 року проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку останній добровільно надав працівникам поліції.

Слідчий зазначає, що вилучені в ході огляду документи визнані постановою слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 від 25.06.2018 року речовими доказами, оскільки зберегли на собі його сліди, мають суттєве значення для доказування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, у органу досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вилучену протоколом огляду місця події від 25.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку останній добровільно надав працівникам поліції.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Так, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Разом з тим, другий абзац зазначеної норми передбачає можливість накладення арешту у вигляді заборони для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007399 від 26.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно листа ГУ ДМС України №7399/123/55/0 від 10.07.2018 встановлено, що посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головним управлінням ДМС України в м. Києві не видавалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 визнано речовими доказами посвідку на постійне місце проживання, НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи те, що слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, то його слід задовольнити, оскільки настання інших наслідків може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1