УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю заявника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000488 від 03.03.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що 18.06.2018 року співробітниками ГСУ СБ України проведено огляд автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м.Київ, Броварський проспект, 17, під час якого вилучено мобільний телефон марки «Iphone 7», модель MN8X2CN/A, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .
27.06.2018 року до Генеральної прокуратури України адвокатом ОСОБА_2 подано клопотання про повернення вищевказаного тимчасово вилученого майна, проте майно власнику повернуто не було.
Заявник зазначає, що вилучене в ході проведення огляду майно є тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню власнику, у зв`язку з чим просить слідчого суддю зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, повернути вищевказане майно власнику.
Скаржник в судовому засідання скаргу підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року на мобільний телефон марки «Iphone 7», модель MN8X2CN/A, серійний номер НОМЕР_2 накладено арешт. Також зазначив, що ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 21.08.2018 року вищевказану ухвалу залишено без змін.
Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року вбачається, що на майно, тимчасово вилучене під час проведення огляду автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м.Київ, Броварський проспект, 17, було накладено арешт, зокрема на мобільний телефон «Iphone 7», модель MN8X2CN/A, серійний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Тобто вказане майно не може бути повернуто особі в порядку подання заяви за вимогами ст. 303 КПК України, а є предметом розгляду клопотання про скасування арешту з майна в порядку ст. 174 КПК України.
Сукупність наведеного свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000488 від 03.03.2018 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1