АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/6738/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/295/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора, яка приймала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на вирок Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001811 від 06.10.2017 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, не працюючої, раніше не судимої, заміжньої, на утриманні малолітніх дітей не має, маючої вищу освіту, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
за участю:
прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з з істотними порушеннями вимог Кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Виключити з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції перший абзац відповідно до якого тілесні ушкодження гр. ОСОБА_9 завдала невстановлена особа. Викласти у мотивувальній частині вироку обставини за яких були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 «20.09.2017 року у вечірній час ОСОБА_6 вийшовши зі свого домоволодіння на вулицю, де зустрілася з ОСОБА_9 та на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_9 у ОСОБА_6 раптово виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів особистої неприязні». Після абзацу якій розпочинається словами «Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 знаходячись біля огорожі домоволодіння № 58».
Викласти абзац обвинувачення, якій відсутній у вироку суду першої інстанції «Відразу ж після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на умисне спричинення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до неї, умисно завдала потерпілій ОСОБА_9 , яка продовжувала лежати спиною на землі, не менше десяти ударів кулаком в область правової верхньої кінцівки та не менше трьох ударів правою взутою ногою в область правого стегна.
Вироком Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року ОСОБА_6 визнано винною та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
За обставин викладених у мотивувальній частині вироку, 20.09.2017 року приблизно об 17 годині 30 хвилин, невстановлена особа, знаходячись поблизу будинку №66, що розташований по вул. Миколи Куліша в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менш двох ударів рукою стислою в кулак в область правого передпліччя, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись біля огорожі домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи з метою спричинення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до неї, приблизно о 17:30 годин 20.09.2017, умисно штовхнула ОСОБА_9 , унаслідок чого остання не устоявши на ногах впала спиною на землю.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_6 умисно спричинила ОСОБА_9 фізичний біль та тілесні ушкодження, у вигляді: синців правої верхньої кінцівки, правого стегна, саден правої верхньої кінцівки, які згідно висновку експерта №2095 від 18.10.2017 року за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор просить вирок суду змінити, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Прокурор вказує, що суд першої інстанції при ухвалені вироку в мотивувальній його частині виклав обвинувачення, яке не відповідає обвинуваченню викладеному у обвинувальному акті. Таким чином, не зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 вказаним вирком визнана винною, суд першої інстанції вказав, що 20.09.2017 року тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 спричинила невстановлена особа, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та суперечить обвинуваченню викладеному у обвинувальному акті.
Окрім того, прокурор зазначає про те, що всупереч обвинуваченню сформульовану у обвинувальному акті, в порушення вимог кримінального процесуального закону, суд в мотивувальній частині вироку не зазначив при формульовані обвинувачення час та мотиви вчинення кримінального правопорушення.

Також, суд в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України не зазначив при формулюванні обвинувачення способу вчинення кримінального правопорушення в супереч обвинувальному акті.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора, яка приймала участь у суді першої інстанції, просила вирок суду змінити.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачена ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 , кожен окремо заперечували проти апеляційної скарги прокурора.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_9 заперечувала проти апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються зокрема: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Законодавцем у ч. 1 ст. 337 КПК України визначено межі судового розгляду, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Межі судового розгляду визначаються виходячи із висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. У ході судового розгляду кримінального провадження суд не наділений правом змінити висунуте щодо особи обвинувачення.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті, наголошуючи на тому, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).
Судом першої інстанції вказаних вимог закону належним чином дотримано не було.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, не вправі встановлювати й доказувати факти, які не були встановлені та не доведені судом першої інстанції. Отже, суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком суду першої інстанції.
З матеріалів провадження слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Як видно з вироку, суд дійшов висновку про правомірність встановлених під час досудового розслідування фактичних обставин кримінального провадження, винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину та правильності юридичної кваліфікації її дій.
Разом з тим, встановивши, що злочин обвинуваченою вчинено за обставин, викладених в обвинувальному акті, суд, всупереч обвинуваченню сформульованому у обвинувальному акті, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку не зазначив при формульовані обвинувачення час та мотиви вчинення кримінального правопорушення, способу вчинення кримінального правопорушення в супереч обвинувального акту.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора й вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину не відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування, з якими погодився суд ухвалюючи вирок, що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, що, відповідно до ст. 409 КПК України, є підставною для скасування судового рішення.

На переконання суду апеляційної інстанції, допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Порушення судом вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого в ч.1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .
Разом з цим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості належним чином перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та ухвалити нове судове рішення за наслідками її розгляду, оскільки це пов`язано з повторним дослідженням обставин встановлених під час розгляду цього кримінального провадження судом першої інстанції, тоді як клопотання про повторне дослідження обставин кримінального провадження учасниками провадження, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, заявлено не було.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Враховуючи наведені обставини та з метою забезпечення загальних засад кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на вирок Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року - задовольнити частково.
Вирок Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року - скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4