Код суду 233 Справа № 233/3079/18
Вирок
Іменем України
09 серпня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Костянтинівка, Донецької області, громадянка України, українка, має вищу освіту, розлучена, не працює, пенсіонерка, інвалід 3 групи, раніше не судима, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_5 11 травня 2014 року приймала активну участь в організації та проведені незаконного референдуму (перебувала на посаді голови дільничної виборчої комісії) щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави - «ДНР», тобто з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Так, 10 квітня 2014 року, так званою Радою самопроголошеної «Донецької народної республіки», утвореної 07.04.2014 року у м. Донецьк, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, яка у відповідності до ст. 1 п. 16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією, з метою утворення у межах території Донецької області держави - «Донецька народна республіка», в порушення ст. ст. 1, 2, 5, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 73, п. 3 ч. 1 ст. 85, п. п. 13, 18, 20 ч. 1 ст. 92, ст. ст. 132, 133 Конституції України був оголошений референдум, який був проведений представниками зазначеної терористичної організації на території Донецької області 11.05.2014 року та на вирішення якого було поставлено питання «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність Донецької Народної Республіки?», тобто питання щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме: виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.
Разом з тим, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Згідно вимог ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст. ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Порядок проведення всеукраїнського референдуму регламентований Законом України «Про всеукраїнський референдум» положеннями ч. 4 ст. 14 котрого визначено, що виключно Верховна Рада України призначає ратифікаційний референдум щодо зміни меж території України.
06.04.2014 року бойовиками терористичної організації «ДНР» було оточене та захоплене приміщенні Донецької обласної державної адміністрації, розташоване за адресою: м. Донецьк, бульвар Пушкіна, буд. 34, внаслідок чого місто Донецьк перейшло під контроль терористичних груп.
З метою приховування своєї злочинної діяльності, а також визнання «ДНР», як державного утворення на міжнародному рівні, отримання більш поширеної підтримки серед місцевого населення Донецької області, пропаганди і поширення ідеології створення псевдодержавного утворення на території південно-східної частини України, отримання фінансування та іншого сприяння своєї терористичної діяльності, а також подальшої легітимізації своєї терористичної діяльності, спрямованої на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, керівником терористичних груп 07.04.2014 року утворено організацію, що відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною під назвою «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») шляхом об`єднання окремих терористичних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб, з метою продовження здійснення терористичної діяльності, у межах якого було здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та видано Акт про проголошення державної самостійності «Донецької народної республіки», яким публічно закликали місцеве населення до проведення 11.05.2014 року на порушення порядку, встановленого Конституцією України та Законом України «Про всеукраїнський референдум» так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «ДНР».
В подальшому, ОСОБА_5 разом з підконтрольними їй членами дільничної виборчої комісії, здійснили підрахунок бюлетенів за результатами проведення так званого «референдуму» про що ОСОБА_5 склала протокол, який в подальшому був підписаний всіма членами ДВК. Після підрахунку бюлетенів та підписання відповідного протоколу ОСОБА_5 особисто передала всю виборчу документацію двом невстановленим особам.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю. Щиро каялася.
Оскільки учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена ОСОБА_5 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за даним вироком повністю доведена і її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 110 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягалася, під наглядом у лікаря психіатра не перебуває; на обліку у лікаря нарколога не знаходиться; за місцем мешкання характеризується позитивно; є пенсіонеркою, інвалідом 3 групи; у скоєному щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що її виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і її поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Відомостей щодо речових доказів суду не надано.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення надіслати/вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1