АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1695/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

21 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року,
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року продовжено строки тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою по 17 серпня 2018 року включно.
Не погоджуючись з даною ухвалою, в частині продовження запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу.
Вивчивши апеляційну скаргу та долучені до неї матеріали вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Обрання та продовження строку тримання під вартою обвинуваченому під час судового розгляду відповідно до ст. 331 КПК України, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Статтею 129 Конституції України, передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Однак, стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, але не перелік рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Такий перелік закріплений у Кримінальному процесуальному кодексі.
Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно до постанови Верховного Суду України від 3 березня 2016 року, поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у главі 31 КПК, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Частина 1 статті 392 КПК України визначає перелік судових рішень, ухвалених судами першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Частиною другою цієї статті встановлено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Таким чином, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, якою продовжено ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою по 17 серпня 2018 року, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
З урахуванням вищенаведеного, суддя приходить до висновку про відсутність законних підстав для прийняття до апеляційного розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, а тому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ст.ст., 24, 392, 399, КПК України, суддя,
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, якою продовжено строки тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою по 17 серпня 2018 року включно.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала обвинуваченому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому ст.ст.424, 426 КПК України.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_2