Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

16 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001446,

у с т а н о в и в :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і вироком Бородянського районного суду Київської області від 16.04.2016 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі і звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік, ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

02.07.2018 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки і вирок Бородянського районного суду Київської області від 16.04.2016 року виконувати самостійно.
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ч.4 ст.70 КК України і не врахував, що за попереднім вироком до ОСОБА_2 застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому часткове складання призначених покарань в даному випадку не застосовується і кожен вирок виконується самостійно.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.
Такі вимоги повинні відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Жодного з цих випадків прокурор в апеляційній скарзі не наводить і його доводи зводяться виключно до того, що кожен з вироків має виконуватися самостійно.
Вказані обставини унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1