АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2143/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
24 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, -
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати місце проживання з 22:00 до 06:00 години наступної доби, строком по 27 травня 2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування, та з продовженням строку дії раніше покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Баку, Азербайджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подали апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладенні обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисники зазначають про неконкретність повідомлення про підозру та його невідповідність вимогам КПК України. Додає, що у повідомленні про підозру не розкрито та не зазначено, які конкретно злочинні дії вчинив підозрюваний і за яких обставин, час, місце, спосіб, мотив, мета вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, як і не зазначено які дії підозрюваного сприяли чи обумовили настання негативних наслідків. Апелянт стверджує, що додані до клопотання матеріали не містять доказів вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних діянь.
Також сторона захисту зазначає про неправомірне відхилення судом клопотання адвокатів про допит свідка ОСОБА_10 , який є громадянином Литовської Республіки, в Україні ніколи не проживав, не навчався. Стверджують, що протокол допиту не містить обов`язкових реквізитів, текст показань викладено юридичною мовою, заява від імені ОСОБА_10 про прочитання ним протоколу виконана не власноручно, а набрана прокурором за допомогою комп`ютера, а протокол містить підпис свідка, який візуально різниться від тих, що містяться у загальнодоступних документах, що як зазначає сторона захисту, вказує на завідомо підроблений стороною обвинувачення протокол допиту свідка ОСОБА_11 .
Далі апелянти зазначають про те, що слідчим суддею необґрунтовано не задоволено клопотання сторони захисту про відкладення судового розгляду, у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали слідчого судді про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Додає про відсутність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Також сторона захисту вказує на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутність доказів того, що заявлені ризики не зменшилися. Додає, що ОСОБА_9 неодноразово з`являвся за викликами для участі у слідчих діях, добровільно з`явився до Генеральної прокуратури України, не переховувався, ні на кого не впливав, у судове засідання з`являвся добровільно, після звільнення з посади заступника голови правління ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у вказаній компанії не працює, стосунків із колишніми колегами не підтримує, більшість осіб, зазначених у повідомлені про підозру, не були підпорядковані ОСОБА_9 . Крім того, захисники зазначають, що досудове розслідування триває більше п`яти років і за цей час всі необхідні документи вилучені та відповідні особи допитані, а переховування інших осіб, які є підозрюваними у кримінальному провадженні, та наявність у ОСОБА_9 нерухомості на території АР Крим, не можуть бути доказом наявності в діях підозрюваного ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Далі в апеляційній скарзі апелянти вказують на наявність у підозрюваного родини, а саме дружини та двох неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків дружини, те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Додає, що ухвалою слідчого судді від 06.03.2018 року на ОСОБА_9 не покладались процесуальні обов`язки, продовжені оскаржуваною ухвалою, яка, в свою чергу, не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
У підсумку адвокати зазначають про те, що в ухвалі слідчого судді не зазначено строку дії процесуальних обов`язків та неправильно зазначена адреса постійного місця проживання ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
02.02.2018 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
06.03.2018 року підозрюваному ОСОБА_9 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати місце проживання з 22 години до 06 години наступної доби, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження до 29.03.2018 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.
22.03.2018 року Генеральним прокурором України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 02.08.2018 року.
Прокурор групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під домашнім арештом.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року дане клопотання задоволено частково та продовжено ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати місце проживання з 22:00 до 06:00 години наступної доби, строком по 27 травня 2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування, та з продовженням строку дії раніше покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_9 під домашнім арештом, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні прокурора.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Твердження захисників про відсутність у даному кримінальному провадженні доказів вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних діянь, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, факт заперечення наявності обґрунтованої підозри не є визначеною законом підставою для її спростування. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України та є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ст.ст. 22, 26 КПК України).
Посилання сторони захисту на неконкретність повідомлення про підозру, його невідповідність вимогам КПК України, слід визнати необгрунтованими, оскільки повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України та містить необхідні відомості.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 .
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу.
Враховуючи наведене, посилання апелянтів на переховування інших осіб та наявність у підозрюваного нерухомості на території АР Крим, що, на думку сторони захисту, стало підставою для висновку про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, носять характер припущень.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Що стосується тверджень захисника про наявність у підозрюваного родини, а саме дружини та двох неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків дружини, наявність міцних соціальних зв`язків, то дані обставини не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Крім того, посилання захисників на виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, на переконання колегії суддів, свідчить про правильність застосованого щодо нього запобіжного заходу.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_9 після звільнення з посади заступника голови правління ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у вказаній компанії не працює, стосунків із колишніми колегами не підтримує, більшість осіб, зазначених у повідомлені про підозру, не були підпорядковані ОСОБА_9 , відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону, не є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо останнього заходів забезпечення кримінального провадження, а саме домашнього арешту, з урахуванням обставин справи та доданих до клопотання доказів на його обгрунтування. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження сторони захисту про відхилення слідчим суддею клопотання адвокатів про відкладення судового засідання по розгляду даного клопотання прокурора.
Доводи апеляційної скарги захисників з приводу того, що в ухвалі слідчого судді не зазначено строку дії процесуальних обов`язків, слід визнати непереконливими, з урахуванням змісту ухвали слідчого судді, відповідно до якого строк запобіжного заходу із покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 травня 2018 року.
Твердження адвокатів про неправильно зазначену адресу проживання підозрюваного ОСОБА_9 , слід визнати непереконливими, з урахуванням наявності у матеріалах провадження копії паспорта громадянина України (а.с. 224-225).
Посилання сторони захисту на необґрунтоване відхилення слідчим суддею клопотання адвокатів про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки допит свідків є правом суду, а не обов`язком.
Твердження захисників про завідомо підроблений стороною обвинувачення протокол допиту свідка ОСОБА_10 , основані на припущеннях, оскільки стороною захисту не наведено доводів на обгрунтування цієї позиції, як того вимагають положення ч. 5 ст. 132 КПК України, згідно положень якого кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати місце проживання з 22:00 до 06:00 години наступної доби, строком по 27 травня 2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування, та з продовженням строку дії раніше покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4