Справа № 171/1292/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0001059 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК Українираніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 01 вересня 2016 року, в вечірній час, ОСОБА_8 , перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 , який мешкає по АДРЕСА_2 , де також знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими вони разом розпивали спиртні напої. В цей же день, приблизно о 21.00 годині, після того як ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пішли відпочивати, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почалася сварка, на ґрунті того, що останній виганяв з будинку ОСОБА_8 . В ході сварки у ОСОБА_8 виник умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , тобто його вбивство. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщені вищевказаного будинку, узяв кухонний ніж, яким наніс один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_10 , внаслідок чого останній помер на місці скоєння злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, яке починається шкіряною раною, довжиною при зведених краях 2,6 см, на передній поверхні грудної клітини ліворуч, на відстані 131 см вище від підошвової поверхні стопи до нижнього її краю, на 3 см нижче від нижнього краю ключиці та 5 см від умовної серединної лінії тіла, з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`яких тканин 2-го міжребер`я, проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджує серцеву сорочку, ліве вушко серця, проникає в ліве передсердя, де сліпо закінчується; довжина ранового каналу не менше 4,5 см; напрямок ранового каналу спереду-назад, зліва-направо, зверху-вниз, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця, яке протікало з явищами зовнішньої та внутрішньої кровотечі та ускладнилося недокрів`ям внутрішніх органів.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 01 вересня 2016 року знаходився у дружини, потім пішов до свого сусіда ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_9 хотів йому дещо розповісти. Так, близько 13.00 години 01.09.2016 року обвинувачений прийшов до ОСОБА_9 , в його будинок, розташований в АДРЕСА_2 , де вже були присутні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_9 попросив взяти пляшку горілки. За горілкою пішов ОСОБА_10 , пізніше разом з останнім обвинувачений пішов за «закускою» до ОСОБА_12 у якого взяв огірки, майонез, цибулю та часник, після чого в будинку ОСОБА_9 почали розпивати горілку. У будинку, крім обвинуваченого, знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , яка в цей час спала.

Обвинувачений зазначив, що о 18.30 год. 01.09.2016 року він пішов з дому ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , який проживає в м.Апостолове, по вул.Рекордній. Прийшовши до ОСОБА_13 він допоміг останньому впоратись по господарству (загнати худобу). У ОСОБА_13 знаходився близько 1 години 30 хвилин. Від ОСОБА_13 обвинувачений пішов до своєї дружини, яка не відчинила йому двері, після чого одразу пішов додому. Додому прийшов після 23 години та проспав вдома до ранку наступного дня.

Вранці 02.09.2016 року пішов до ОСОБА_14 , з яким разом пішли на ринок, що розташований біля залізничного вокзалу в м. Апостолове, де разом придбали пляшку горілки, після чого його відразу затримали співробітники поліції.

ОСОБА_8 посилався на те, що співробітниками поліції до нього були застосовані недозволені методи з метою отримання зізнання у вбивстві.

Допитана у якості свідка ОСОБА_11 пояснила суду, що в період коли сталося вбивство ОСОБА_10 вона з загиблим проживали у ОСОБА_9 . ОСОБА_10 в той час доглядав за ОСОБА_9 , оскільки останній був інвалідом і не міг ходити.
01 вересня 2016 року, приблизно о 19 год., коли вона повернулася ввечері додому з роботи, то побачила, що у них вдома був ОСОБА_8 , який разом зі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спочатку перебували у дворі, а потім зайшли в хату, де почали розпивати алкогольні напої, а саме самогон. Свідок зазначила, що випивши в невеликій кількості алкоголю пішла спати в іншу кімнату, а ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 залишилися і продовжували випивати. Біля 21 год. вона почула крики і зрозуміла, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сварилися, останній виганяв обвинуваченого з хати, щоб той ішов спати. ОСОБА_8 при цьому висловлювався нецензурною лайкою. Коли відбувалася сварка ОСОБА_9 вже спав на своєму дивані, який розташований в кімнаті, де також перебувала вона та він не вставав, оскільки самостійно не міг встати. В кімнаті, де відбувалися події були лише ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Те, що з ОСОБА_10 сварився ОСОБА_8 вона бачила через скло в дверях зі своєї кімнати, через яке їй було все видно, однак вона думала в той момент, що ОСОБА_8 лише штовхнув у груди ОСОБА_10 , оскільки ніж в руках обвинуваченого не розгледіла. Після того, як ОСОБА_10 впав вона встала і вийшла зі своєї кімнати, однак ОСОБА_8 в будинку вже не було, оскільки він втік. ОСОБА_10 лежав на підлозі, спочатку вона до нього не підходила, бо не зрозуміла, що він мертвий. При цьому, сама побігла за ОСОБА_8 , бо хотіла його спіймати, шукала його в місці, де у нього залишилася веранда по вул.Карла Маркса. Не знайшовши обвинуваченого, повернулася додому і побачила, що ОСОБА_10 так і лежав на підлозі, вона сказала йому, щоб він ліг на диван, однак він нічого не відповів, і пішла до племінниці, в якої побула недовго, оскільки вважала, що за нею зразу повинен був прийти ОСОБА_10 , але він так і не прийшов. Коли повернулася додому, то ОСОБА_9 , який лежав у себе на дивані, їй сказав, що ОСОБА_10 мабуть мертвий, оскільки лежить і не рухається і нічого не відповідає. Вона підійшла до ОСОБА_10 , який лежав на підлозі при вході в кімнату нерухомо на спині, в такому самому положенні, як і лежав раніше, та вона зрозуміла, що обвинувачений його вбив. Після цього пішла до сусідки за телефоном, щоб повідомити про вбивство в поліцію. Згодом приїхали працівники поліції і «швидка допомога».
Свідок повідомила, що працівники поліції вилучили у них вдома всі ножі, при цьому, під час вилучення ножів вона вказала, що одного ножа, який був у них дома, не вистачає, рукоятка вказаного ножа синього і білого кольорів. Їй відомо, що зазначений ніж було вилучено згодом з колодязя, який є на території їх домоволодіння.
Свідок зазначила, що в минулому ОСОБА_10 працював в органах міліції. Коли її викликали на допит в поліцію, то в коридорі у відділенні поліції ОСОБА_13 сказав їй, що коли ОСОБА_8 ввечері прийшов до нього, то розказав, що «завалив мєнта».
Повідомила, що на досудовому слідстві під час допиту надавала дещо інші показання, які відрізняються від наданих нею показів в судовому засіданні, оскільки в приміщенні відділу поліції перебував на той час ОСОБА_8 , «якого вона боялася».
Свідок ОСОБА_13 показав суду, що у вересні 2016 року ОСОБА_8 заїхав до нього ввечері в гості і залишився ночувати, зранку обвинувачений пішов від нього. Коли свідок їхав на автомобілі в цей день у своїх справах, то побачив по дорозі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які йшли в сторону млина. На наступний день ввечері приблизно з 21.00 до 22.00 год. ОСОБА_8 зайшов до нього додому, був «випивший», прийшов з пляшкою пива, сів за стіл і почав розповідати, що побився і зарізав «мєнта» на базарі десь в районі вокзалу. Вони приблизно п`ять хвилин поговорили і свідок сказав обвинуваченому, щоб останній його почекав і тоді вони проговорять, а сам пішов поратися по господарству, оскільки йому потрібно було вчасно подоїти кіз, однак ОСОБА_8 його не дочекався, зразу пішов.
ОСОБА_16 допитаний у якості свідка, пояснив, що він працює слідчим Апостолівського ВП. У вересні 2016 року він виїжджав на місце події за фактом вбивства ОСОБА_10 та складав протокол огляду. На місце скоєння злочину він приїхав пізніше ніж інший слідчий ОСОБА_17 , якому він згодом допомагав в ході огляду складати протокол. В процесі огляду місця події було виявлено та вилучено три ножі. Один з ножів було виявлено на дні колодязя. Вказаний ніж в присутності понятих також був вилучений. На місці події фотографування ножів не здійснювалося в зв`язку з несправністю фотоапарату. Фотографування ножів в подальшому здійснено експертом криміналістом і долучено до додаткового протоколу огляду. При огляді будинку свідок пам`ятає, що всередині всі двері між кімнатами були наполовину дерев`яні та наполовину в дверях було скло.
В процесі огляду місця події були присутні він та слідчий ОСОБА_18 , експерт криміналіст, поняті, власник будинку. В протоколі огляду не були відображені всі хто брав участь у огляді, він особисто не підписував перший протокол. За результатами огляду місця події був складений додатковий протокол огляду пізніше, після того як працівниками МНС здійснено викачку води з колодязя та вилучено з нього ніж, який поміщено в спецпакет. Пояснив, що за припущеннями слідчих, особа, яка скоїла злочин могла викинути ніж в колодязь і тому було викликано бригаду МНС для викачки води. ОСОБА_19 було оглянуто увечері, оскільки зранку він був наповнений водою.
При огляді місця події був присутній власник будинку ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що був присутній в якості понятого по даному кримінальному провадженню при огляді ножа на місці події, туди він приїхав за запрошенням ОСОБА_21 зі своїм братом, який також був понятим. При огляді він був присутній недовго. Бачив на місці події поліцейських та чув, що розмовляли про працівників МНС. Ніж знаходився на колодязі (басейні), при цьому він був загорнутий у прозорий пакет. На даний час зовнішній вигляд ножа не пам`ятає, а також не пам`ятає зміст документів під якими розписувався.
Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що був присутній в якості понятого по даному кримінальному провадженню. Його запросили бути понятим працівники поліції, оскільки він проживає неподалік відділення поліції. Коли він прийшов на місце події йому пояснили, що сталося вбивство і запропонували оглянути труп, однак в кімнату до покійника він не зайшов, лише подивився через двері. Після того, як слідчий написав протокол, його йому прочитали та він підписав вказаний документ. Хто здійснював огляд трупа він не бачив. На місці події він бачив пакети з речами і двома ножами. Крім того, він розписувався на пакетах. На місці події були інші особи, яких він не знає, він там був недовго. Чи були інші служби на місці події не пам`ятає. Пояснив, що його часто запрошують в якості понятого.
Свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що він є однокласником обвинуваченого ОСОБА_8 , йому відомо, що попереднє прізвище обвинуваченого ОСОБА_24 . Зазначив, що напередодні вбивства бачив, як ОСОБА_9 розмовляв з ОСОБА_8 . В якості понятого при огляді місця події він запрошений не був, труп на місці події не бачив, до нього підійшли працівники поліції, сказали, що вбили людину та запропонували підписати документ, який він не читав. При дослідженні в судовому засіданні протоколу огляду місця події та трупа свідок пояснив, що на 9 аркуші його підпис, на 10 не його, але схожий на його підпис, на 11 аркуші не його підпис. Він підписав протокол, бо йому сказали, що сталося вбивство. Чи могли працівники поліції його ввести в оману він не може сказати.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він працює слідчим Апостолівського ВП. У вересні 2016 року він виїжджав на місце події за фактом вбивства ОСОБА_10 та складав протокол огляду місця події та трупа. Труп був з ножовим пораненням у ділянці грудної клітини. Для здійснення вказаної процесуальної дії були запрошені поняті, крім того, був присутній спеціаліст криміналіст. Йому допомагав старший слідчий ОСОБА_16 . Запрошенням понятих займався дільничний інспектор. Залучені поняті в протоколі розписалися. Крім того, при огляді був присутній експерт-криміналіст ОСОБА_25 . Експерт не зазначений в протоколі, в протоколі відображені тільки поняті і власник будинку. Прізвище понятих записували з їх слів, на його думку дільничний перевірив документи понятих. Огляд трупа здійснював він та лікар швидкої допомоги. Характер тілесних пошкоджень на місці події визначався лікарем швидкої допомоги. Учасникам огляду він роз`яснив права, прізвище лікаря швидкої допомоги не внесено в протокол огляду. При невнесенні в протокол огляду інших учасників процесуальної дії ніякої мети він не переслідував, не зазначив їх через завантаженість при здійсненні своїх обов`язків, однак поняті, експерт, слідчий ОСОБА_16 , лікар швидкої допомоги були присутні на місці події. Поняті, власник будинку розписувалися в протоколі. На місце події слідчо-оперативна група, в складі якої він був черговим слідчим, приїхала за заявою власника будинку. При проведенні слідчих дій вилучили два ножі, які він передав слідчому ОСОБА_16 . Фотофіксацію ножів здійснював експерт. Він пам`ятає, що на місці події були поняті чоловіки, віком приблизно біля 50 років. На місці події складався саме протокол огляду місця події і трупа, підстава проведення огляду вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення. Всім учасникам зачитувався і надавався протокол, підписували поняті і експерт. Складався протокол в першій половині дня. Речі на місці події були вилучені і запаковані до спецпакетів. Два ножі, які вилучені в приміщенні домоволодіння, були запаковані в одному спецпакеті. Труп було виявлено на підлозі біля входу в кімнату. Будинок, де виявили труп складається з чотирьох кімнат, чи були двері між кімнатами не пам`ятає. Документи про право власності на будинок не перевіряв. Фототаблиці до протоколу виготовлені іншим слідчим. Фототаблиці не підписані понятими.
Для підтвердження винуватості ОСОБА_8 в скоєнні злочину за ч.1 ст.115 КК України прокурором, що підтримує державне обвинувачення, в ході судового слідства пред`явлено наступні документи та речові докази, які досліджені в судовому засіданні в порядку встановленому ст.ст.357,358 КПК України.
В протоколі огляду місця події та трупу від 02.09.2016 року, схемі до протоколу та фототаблицях (а.с.9-17) зафіксовано, що об`єктом огляду є домоволодіння розташоване по АДРЕСА_2 . Територія подвір`я по периметру огороджена повністю, вхід до подвір`я здійснюється через металеві ворота та металеву хвіртку, на відстані 12 метрів від хвіртки розташована жила будівля вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері, які мають навісний замок, двері під час огляду пошкоджень не мають. При вході в будинок розташована кімната №1, в якій з лівого боку знаходиться рукомийник синього кольору. Далі розташований вхід до кімнати №2, в якій знаходиться з лівого боку на стіні вішалка для одягу, де знаходиться одяг. З правого боку кімнати №2 розташований вхід до кімнати №3, в якій з правого боку розташований стіл синього кольору на котрому знаходяться скляні банки, далі вікно біля якого складені дрова, з лівого боку кімнати №3 знаходиться сервант темно-коричневого кольору, далі котел газового опалення світлого кольору, в кімнаті на підлозі в хаотичному порядку розташований одяг та скляні банки, в кімнаті не прибрано та брудно. В кімнаті №2 розташований вхід до кімнати №4, через дерев`яні двері білого кольору, зачиняючий пристрій відсутній, двері відчинені. В кімнаті №4 з лівого боку розташований стілець коричневого кольору, миска фіолетового кольору, відро зеленого кольору, далі відро білого кольору, холодильник білого кольору, далі стіл кухонний на котрому розташований кухонний посуд, біля столу розташовані стільці дерев`яні коричневого кольору, далі з правого боку розташована піч пічного опалення на котрій знаходиться посуд кухонний, біля печі розташовані ходулі металеві, в кімнаті брудно. В кімнаті №4 з правого боку розташований вхід до кімнати №5 вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері в котрій зачиняючий пристрій відсутній, на дверях висить одяг. При вході в кімнату №5 розташований з лівого боку диван розкладний, далі шафа для одягу коричневого кольору, далі тумба коричневого кольору на якій знаходиться телевізор сріблястого кольору. З правого боку кімнати №5 розташований диван розкладний біля якого на підлозі знаходиться одяг в хаотичному порядку, в кімнаті неохайно та брудно. В кімнаті №4 вищезазначеного домоволодіння на відстані 1,5 м від входу до кімнати розташований труп чоловічої статі, правильної тілобудови. Труп розташований в положенні лежачі на спині, частково на килимовій доріжці, верхньою частиною тулубу, нижні кінцівки трупу знаходяться на покритті з лінолеуму, голова трупу направлена до входу в кімнату, в гору та дещо відхилена в лівий бік, ліва верхня кінцівка випрямлена та відведена в правий бік на 30 градусів від тулубу, права верхня кінцівка дещо зігнута у ліктьовому суглобі та відведена на 40 градусів від тулубу, нижня кінцівка витягнута та випрямлена впродовж осі тулубу, права нижня кінцівка зігнута у колінному суглобі, відведена дещо в бік, стопа ноги знаходиться на рівні коліна, на трупі одягнена футболка сірого кольору, поверхня футболки має обширне нашарування бурого кольору, на передній частині футболки в області грудної клітини, ближче до центру мається часткове пошкодження матерії у вигляді розрізу довжиною 2,5 см. Також на трупі одягнені брюки захисного кольору, пасок чоловічий коричневого кольору на брюках, шкарпетки синього кольору. Шкіряні покрови на трупі блідого кольору, холодні на дотик на протязі всього тіла, трупні плями синюшно-фіолетового кольору, слабо виражені, розташовані на задньобічних поверхнях тулубу та кінцівок, при натисканні на них пальцями бліднуть та відновлюють свій першопочатковий колір через 8-10 хвилин. Трупне заклякнення добре виражене в усіх досліджуваних групах м`язів, шкіряні покрови бліді, холодні на дотик по всій протяжності тіла, ушкодження на передній поверхні грудної клітини ліворуч, виявлена рана веретоподібної форми з рівними насадженими краями, розміром 2х3х0,9 см. Під час огляду місця події, а саме кімнати №4 на чарках розташованих на кухонному столі було виявлено та вилучено три сліди пальців рук, також виявлено два сліди пальців рук та два сліди долоні руки з міжкімнатних дверей будинку. Крім того, було вилучено зріз нігтьових пластин з піднігтьовим змістом з лівої та правої руки трупу. Під час огляду підвіконня кімнати №4 було виявлено та вилучено ганчірку синьо-білого кольору з нашаруванням речовини червоного кольору. Також під час огляду кімнати №4 було виявлено та вилучено: кухонний ніж з ручкою зеленого кольору довжина леза 10,5 см, довжина рукоятки 10,5 см та кухонний ніж з рукояткою білого кольору довжиною рукоятки 11 см та довжиною леза 15 см.
В протоколі огляду місця події від 02.09.2016 року та фототаблиці (а.с.19-21) зафіксовано, що в ході проведення додаткового огляду місця події було встановлено, що при вході на територію подвір`я з правої сторони від хвіртки розташований колодязь наповнений водою, при застосуванні ліхтаря на дні колодязя проглядається кухонний ніж. Після того, як працівниками МНС було відкачано воду з колодязя, з нього було вилучено кухонний ніж. При огляді ножа було встановлено, що на лезі ножа мається надпис «LEOPARD STAINLESS STEEL», довжина леза 14 см, ширина в середній частині 2 см, довжина пластикової рукоятки 10 см, рукоятка з фрагментів білого та синього кольорів. Після цього ніж було вилучено до Апостолівського ВП де сфотографовано та упаковано до пакету.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №151 від 03.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_2 , внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження; до смерті призвело: недокрів`я; ушкодження серця; проникаюче колото-різане поранення грудної клітки; напад з використанням гострого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.с.23).
Відповідно до висновку експертизи № 151 (проведеної з 03.09.2016 р. 29.09.2016 р.) встановлено, що при судово-медичній експертизі виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, яке починається шкіряною раною, довжиною при зведених краях 2,6 см, на передній поверхні грудної клітки ліворуч, на відстані 131,0 см вище від підошвової поверхні стопи до нижнього її краю, на 3,0 см нижче від нижнього краю ключиці та 5,0 см від умовної серединної лінії тіла, з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`яких тканин 2-го міжребер`я, проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджує серцеву сорочку, ліве вушко серця, проникає в ліве передсердя, де сліпо закінчується, довжина ранового каналу не менше 4,5 см, напрямок ранового каналу спереду-назад, зліва-направо, зверху-вниз. На характер колото-різаного поранення вказує наступне: лінійна форма рани, рівні гладкі добре співставимі не розтрощені краї та стінки рани, переважання глибини над шириною рани, наявність щілиновидного прямолінійного ранового каналу та дані медико-криміналістичного дослідження (акт 895-МК від 27.09.2016 року). Вісім саден у лобній області праворуч, на ділянці розмірами 3,5х2,0 см розмірами від 0,4х0,3 см до 1,8х0,8 см. Чотири садна на переніссі та кінчику носа розмірами від 0,7х0,5см до 1,4х0,5см. Садно на верхній губі праворуч розмірами 1,5х0,6см. Садно на передній поверхні правої нижньої кінцівки, в місці проекції колінного суглоба розмірами 2,7х1,8см.
Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця, яке протікало з явищами зовнішньої та внутрішньої кровотечі (1500мл темно-червоної рідкої крові зі згортками в лівій плевральній порожнині) та ускладнилося недокрів`ям внутрішніх органів, що підтверджується наявністю ушкоджень та даними додаткових методів дослідження.
Всі виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження прижиттєві, на що вказують наступні дані: наявність крововиливів в області усіх ушкоджень, що входять до комплексу колото-різаного поранення та ступінь виразності реактивних явищ (ознак загоєння в області саден всі садна вкриті підсохлою буро-коричневою шкуринкою вище рівня оточуючої неушкодженої шкіри).
Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом із шириною клинка протягом поринулої частини не більш 19,8мм, маючого гостре лезо і обух товщиною близько 1,4 мм. Тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та в проекції правого колінного суглоба виникли від ковзаючої або ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмета (предметів), які не відобразили своїх властивостей травмуючого предмета.
Виявлене при судово-медичній експертизі тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні грудної клітки ліворуч з ушкодженням серця за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя у момент їх спричинення. Між його наявністю та наступом смерті встановлено причинно-наслідковий зв`язок. Тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та у місці проекції правого колінного суглобу на трупі стосовно живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Між їх наявністю та наступом смерті причинно-наслідковий зв`язок не встановлено.
Враховуючи ступінь виразності посмертних змін на момент експертного дослідження в морзі, можна вважати, що смерть потерпілого настала за 24-48 годин до моменту проведення судово-медичної експертизи трупа. Колото-різане поранення грудної клітки прижиттєве, виникло незадовго до настання смерті. Садна обличчя та правого колінного суглоба прижиттєві, виникли задовго до настання смерті.
Взаємне розташування потерпілого по відношенню до нападника під час спричинення тілесних ушкоджень могло бути самим різноманітним і в процесі могло змінюватися.
При судово-імунологічному дослідженні зразка крові вилученої з трупа встановлена група крові А з ізогемоглютиніном анти-В, за ізотерологічною системою АВ0.
При судово-токсикологічному дослідженні крові вилученої з трупа, етиловий спирт виявлений у концентрації 4,48 проміле, даний результат стосовно живих осіб відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.
При судово-медичній експертизі виявлено морфологічні ознаки атеросклерозу судин мозку, серця, аорти, жирової дистрофії печінки. Між їх наявністю та наступом смерті причинно-наслідковий зв`язок не виявлено.(а.с.45-50 матеріали КП).
Висновком судової трасологічної експертизи № 14/4.5-2886 від 19.10.2016 року встановлено, що ніж вилучений із колодязя, який знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 не є холодною зброєю. Наданий ніж є кухонним ножом, виготовлений промисловим способом та відноситься до ножів господарсько-побутового призначення. (а.с.62-64).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №237 від 25.10.2016 року ОСОБА_8 в період часу, який відноситься до інкрімінованого йому діяння, хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом не страждав. За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння він міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. Піддослідний в даний час будь-яким психічним захворюванням також не страждає. За своїм психічним станом в даний час він може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. У застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 69-71).

В судовому засіданні були оглянуті ножі, вилучені 02.09.2016 р. з місця події по провул. Весінній, 32, в м.Апостолове, а саме в пакеті за № 1628587 ніж, вилучений згідно протоколу огляду від 02.09.2016 року з колодязя, рукоятка якого з фрагментів білого та синього кольорів, на лезі ножа мається надпис «LEOPARD STAINLESS STEEL», який згідно висновку експерта від 19.10.2016 року, № 14/4.5-2886 не є холодною зброєю, а є кухонним ножом.
Два інші ножі в пакеті за № 3090136, вилучені з місця події, суд визнає не допустимим доказом через істотне порушення вимог КПК України при отриманні такого доказу.

Так, відповідно до ст. ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Як встановлено судом в матеріалах кримінального провадження, наданих стороною обвинувачення відсутній протокол огляду з фототаблицею вищезазначених речових доказів, що надані в пакеті за № 3090136.

Аналізуючи доводи захисника щодо недопустимості доказів в даному кримінальному провадженні суд виходить з наступного.
Здійснюючи захист обвинуваченого у даному кримінальному провадженні захисник ОСОБА_7 вважає, що суду необхідно визнати докази, а саме: протокол огляду місця події та трупа та додатковий протокол огляду місця події від 02 вересня 2016 року, а також похідні від нього докази, а саме речовий доказ ніж та висновки експертиз (судової трасологічної експертизи, судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень) - недопустимими. Мотивами визнання таких доказів недопустимими захисник вважає порушення під час проведення окремих слідчих дій загальних засад верховенства права та законності, порядку фіксування окремих слідчих дій та вимоги до їх проведення, згідно ст.ст.104-106, 237-238 КПК України.
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для визнання зазначених вище доказів недопустимими з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.1 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство складається з відповідних положень Конституції, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, цього Кодексу та інших законів.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 №12рп/2011 (справа №1-31/2011) положення ст. 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина, а саме: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто обвинувачення в скоєнні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом учинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання й фіксації із застосуванням заходів, передбачених законом «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на таку діяльність.

У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що визнаватися допустимими й використовуватись як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини та громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного й справедливого рішення у справі.

Так, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд установлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК).

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Перес проти Франції» від 12.02.2004 вказав, що дія статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає і в тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.

Основним змістом слідчого огляду є чуттєве сприйняття властивостей, ознак об`єктів, що оглядаються, їх стану та зв`язку між ними. Це означає, що слідчий у процесі проведення цієї слідчої дії використовує методи чуттєво-раціонального пізнання: спостереження, порівняння, аналіз, синтез об`єктів та їх властивостей, що фіксується у протоколі.

В зв`язку із чим, суду належить встановити, чи мають вказані порушення, в цьому випадку, наслідок - у вигляді непридатності для використання отриманого речового доказу у кримінальному провадженні.

Як на підставу для визнання вищезазначених доказів недопустимими захисник ОСОБА_7 вказала на наступні порушення під час проведення огляду місця події та трупа.

Так, заявляючи клопотання про визнання доказів у даному кримінальному провадженні недопустимими, захисник ОСОБА_7 вказує на те, що слідчий СВ Апостолівського ВП ОСОБА_16 брав участь у проведенні слідчих дій 02 вересня 2016 року, але до групи слідчих ОСОБА_16 включений лише 04 вересня 2016 року на підставі постанови про створення групи слідчих.

З такими доводами захисника колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про прізвище, ім`я, по батькові та посаду службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0001059 від 02.09.2016 року, відомості за фактом виявлення трупа ОСОБА_10 внесені до ЄРДР 02.09.2016 року. Згідно вказаного витягу слідчими у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 та ОСОБА_27 .

Внесення відомостей про слідчих узгоджується з положеннями пункту 3 розділу 4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 р. за № 680/28810, відповідно до якого до витягу з Реєстру включається інформація, зокрема, про: прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 під час проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні діяв у відповідності до повноважень, передбачених ст.40 КПК України, а тому протоколи слідчих (розшукових) дій відповідно до ст.86 КПК України є допустимими доказами.

Створення групи слідчих на підставі постанови т.в.о. начальника СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_28 від 04.09.2016 року, до якої включено слідчого ОСОБА_16 , не спростовує висновку суду щодо наявності повноважень у слідчого ОСОБА_16 02.09.2016 року, оскільки 04.09.2016 року створена група слідчих у іншому складі.

Крім того, обґрунтовуючи необхідність визнання вищевказаних доказів недопустимими захисник вказала, що протокол огляду місця події та трупа складений з порушенням порядку залучення понятих, оскільки один із понятих не брав безпосередньої участі в огляді трупа та місця події, а лише підписав протокол на місці події, а інший понятий взагалі не був присутній на місці події, а протокол підписав на наступний день, про що поняті повідомили в судовому засіданні. Також захисник вказала, що понятий згідно додаткового протоколу огляду пояснив, що він не приїздив до відділу поліції для участі в упакуванні речових доказів, а вилучений на місці події ніж під час огляду вже був упакований.

Так, при дослідженні протоколу огляду місця події та трупа, додаткового протоколу огляду місця події від 02 вересня 2016 року колегією суддів встановлено, що огляд було здійснено у присутності двох понятих, слідчого та власника будинку. Жодних зауважень протокол не містить.

Крім того надаючи оцінку показанням свідка ОСОБА_23 , яким вищевказаний протокол підписаний, як понятим, суд враховує, що він повідомив про те, що був однокласником обвинуваченого, підтвердив, що поставив підпис у протоколі огляду, однак не пам`ятає на скількох аркушах ставив підпис, на деяких аркушах протоколу огляду вказав, що підпис нібито не його, але дуже схожий, однозначно не може пояснити чому все ж таки якщо він не був присутній при проведенні процесуальної дії підписав протокол огляду місця події та трупа на прохання працівника поліції, тому зазначені показання свідка, на думку суду, є суперечливими та викликають сумнів в їх достовірності.
Доводи захисника про те, що в суді встановлено факт підписання протоколу огляду замість ОСОБА_23 іншими особами, внаслідок чого вбачаються ознаки кримінального правопорушення ґрунтуються на припущеннях.
Таким чином, вказані показання свідка ОСОБА_23 суд відхиляє.
Посилання сторони захисту на факт, який встановлений в судовому засіданні, що при огляді ножа він був вже упакований спростовуються показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що ніж при огляді був лише загорнутий у прозорий пакет, що не свідчить про його упакування перед оглядом.
Також, захисник посилалася на те, що вказаний протокол не містить даних про упакування та вилучення ножа, в порушення ч.2 ст.106 КПК України щодо належного упакування.
В той же час, як вбачається безпосередньо із вказаного протоколу, останній містить інформацію про вилучення виявленого кухонного ножа та упакування його до пакету.
Як встановлено при дослідженні висновку експертизи ножа від 19.10.2016 року, речовий доказ надійшов на дослідження запакованим в спеціальний номерний полімерний пакет Експертної служби МВС № 3243733, на пакеті вказана дата пакування, містяться підписи слідчого, двох понятих, спеціаліста.
Необхідно вказати, що сторона захисту посилається на відсутність інформації щодо упакування речових доказів в протоколі, однак, питання щодо перевірки такого упакування та результатів процесуальної дії перед судом не порушує, а тому наявність та/або відсутність такої інформації не є наслідком недопустимості такого доказу.
Щодо доводів захисника про залучення спеціаліста до вищевказаної слідчої дії без винесення відповідного процесуального документу, то вони є безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до ч.3 ст.237 КПК України з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.
Таким чином, залучення спеціаліста є правом сторони кримінального провадження з метою покращення організації та підвищення ефективності розслідування. Нормами КПК України не передбачено винесення окремого процесуального документа для залучення спеціаліста для його участі в огляді, тому посилання щодо незаконності залучення спеціаліста до участі у слідчих діях є необґрунтованими.
Що стосується посилань сторони захисту про те, що в протоколі огляду трупа відсутній підпис експерта або лікаря і тому слід вважати, що такий огляд проведено в їх відсутності, то вказані доводи спростовуються наступним.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.238 КПК України огляд трупа слідчим, прокурором проводиться за обов`язкової участі судово-медичного експерта або лікаря, якщо вчасно неможливо залучити судово-медичного експерта. Огляд трупа може здійснюватися одночасно з оглядом місця події, житла чи іншого володіння особи з додержанням правил цього Кодексу про огляд житла чи іншого володіння особи. Після огляду труп підлягає обов`язковому направленню для проведення судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті.
Факт виклику на місце події «швидкої допомоги» в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_11 . Також під час допиту в якості свідків слідчі ОСОБА_16 , ОСОБА_18 пояснили, що огляд трупа здійснювався за участю лікаря «швидкої допомоги».
Посилання захисника ОСОБА_7 на те, що протоколі огляду місця події та трупа не зазначено адресу, де сталася подія та огляд проведено без дотримання норм щодо надання дозволу на обшук житла чи іншого володіння особи спростовується змістом даного протоколу, де зазначено, що огляд проведено за участю власника (користувача) приміщення чи іншого володіння по АДРЕСА_2 . В матеріалах кримінального провадження є заява ОСОБА_9 про те, що він не заперечує щоб працівники поліції провели огляд на території його домоволодіння. Та обставина, що ОСОБА_9 є володільцем та користувачем приміщення за даною адресою підтвердила свідок ОСОБА_11 , яка також проживала за вказаною адресою з дозволу ОСОБА_9 .

Також захисник ОСОБА_7 вказала, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні в порушення вимог ст.294 КПК України продовжено заступником керівника Нікопольської місцевої прокуратури, а не безпосередньо її керівником, тому постанова щодо продовження строку досудового розслідування є незаконною, а зібрані докази недопустимими.

Твердження захисника ОСОБА_7 щодо недопустимості доказів, зібраних органом досудового розслідування після продовження строку досудового розслідування заступником керівника Нікопольської місцевої прокуратури, колегія суддів вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.294 КПК України (в редакції Закону на час прийняття процесуального рішення) строк досудового розслідування до трьох місяців може бути продовжений керівником місцевої прокуратури.

У даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування до трьох місяців продовжено постановою заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_29 27 червня 2017 року. Відомості щодо покладання виконання обов`язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури на заступника керівника цієї прокуратури ОСОБА_29 в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Також колегією суддів встановлено, що після продовження 27 червня 2017 року строку досудового розслідування до трьох місяців слідчі (розшукові) дії не проводилися, жодного доказу у справі зібрано не було, тобто відсутні докази щодо яких суд має вирішити питання щодо їх допустимості.

Згідно ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит.
Недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Таким чином, вказані захисником порушення в протоколі огляду місця події та трупа в силу ст.87 КПК України не дають підстав для визнання вказаних доказів недопустимими з огляду на те, що такі посилання сторони захисту, за встановлених обставин, не вказують на істотні порушення, викладені в нормах зазначеної статті та не мають наслідком непридатність таких доказів у даному кримінальному провадженні для використання.

В зв`язку із вищевикладеним, а також, відсутністю підстав для визнання протоколів, речових доказів недопустимими у кримінальному провадженні відсутні підстави для сумніву в об`єктивності висновків проведених експертиз, які були досліджені судом.

Відповідно до вимог статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_8 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Що стосується показань обвинуваченого, то заперечення ОСОБА_8 вчинення ним кримінального правопорушення та невизнання вини, суд розцінює, як використання обвинуваченим права не свідчити проти себе, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин та оцінює показання обвинуваченого в сукупності з іншими доказами.
Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_8 в яких він зазначив, що о 18.30 год. 01.09.2016 року він пішов з дому ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , який проживає в АДРЕСА_3 та прийшовши до ОСОБА_13 він допоміг останньому впоратись по господарству (загнати худобу) і знаходився у ОСОБА_13 близько 1 год. 30 хв., суд вважає їх недостовірними, оскільки вказані ним обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Вказані показання обвинуваченого повністю спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме показами свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що біля 21 год. вона почула крики і зрозуміла, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сварилися, останній виганяв обвинуваченого з хати ОСОБА_30 , щоб той ішов спати, а також показами свідка ОСОБА_13 , який зазначив, що ОСОБА_8 зайшов до нього додому ввечері приблизно з 21.00 до 22.00 год., був напідпитку і почав розповідати, що побився і зарізав «мєнта». Вказане спростовує твердження ОСОБА_8 про знаходження його в іншому місці під час вчинення даного злочину.

Щодо посилань обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що співробітниками поліції до нього були застосовані недозволені методи з метою отримання зізнання у вбивстві слід зазначити наступне.

Так, відповідно до постанови від 16 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження вбачається, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України було внесено відомості до ЄРДР за № 0000899 від 17.10.2016 року за фактом перевищення службових повноважень працівниками Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_8 . Вказаною постановою кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Тому вказані твердження обвинуваченого є необґрунтованими.

Так винуватість ОСОБА_8 підтверджена доказами, дослідженими в судовому засіданні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Щодо доводів захисника про неузгодженість в показаннях свідка ОСОБА_11 та протоколі огляду місця події та трупа від 02 вересня 2016 року, які полягають в тому що свідок спостерігала за вчиненням злочину через скло міжкімнатних дверей, а відповідно вказаного протоколу в описі обстановки двері в кімнатах вказані, як «дерев`яні» слід зазначити наступне.

Як вбачається з фототаблиці доданої до протоколу огляду трупа та місця події від 02 вересня 2016 року міжкімнатні двері на а.с.14 мають у верхній своїй частині вставки зі скла.

Крім того слідчий ОСОБА_16 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, зазначив, що при огляді всередині будинку пам`ятає двері між кімнатами, які були наполовину дерев`яні та наполовину в дверях було скло.

Спростовуючи аргументи захисника щодо суперечливості показань, даних ОСОБА_11 , на досудовому слідстві та в суді, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Крім того, суд бере до уваги, пояснення свідка ОСОБА_11 , дані в судовому засіданні, що причиною різниці в її показаннях, даних на досудовому розслідуванні та в суді є посилання на те, що вона при допиті на досудовому розслідуванні прямо не вказала на ті обставини справи, які її достовірно відомі, оскільки побоювалася за своє життя.

Також колегією суддів безпосередньо спостерігалася агресивна поведінка обвинуваченого по відношенню до свідка ОСОБА_11 в залі судового засідання, що спростовує доводи захисника про неналежну поведінку та упереджене ставлення самої ОСОБА_11 до обвинуваченого.

Встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України а саме вбивства, тобто умисного заподіяння смерті іншій людині.
Таким чином, суд вважає доведеним, що 02.09.2016 року під час вживання обвинуваченим ОСОБА_8 спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_10 у останнього вдома між ними виникла побутова сварка в ході якої ОСОБА_10 виганяв обвинуваченого з дому, а обвинувачений, узявшикухонний ніж наніс один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_10 , внаслідок чого останній помер на місці скоєння злочину. Обвинувачений з місця злочину втік. Кухонний ніж в подальшому було виявлено в колодязі на території домоволодіння в ході огляду місця події, вказаного ножа не вистачало при проведенні вилучення ножів в домоволодінні на місці події, що пояснила свідок ОСОБА_11 , яка безпосередньо була присутня та спостерігала за конфліктом, що виник між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .
За таких обставин в обґрунтування вироку, суд покладає показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), а тому достовірні і достатні та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року.
Досліджені в судовому засіданні висновки експерта, документи є належними та допустимими доказами, що підтверджують обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - показання свідків, документи, висновки експерта є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, встановлених судом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину не визнав, в силу ст.89 КК України не судимий (а.с.120), характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.123), на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває (а.с.121-122), обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинувачеому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін та продовжити відповідно до ч.3 ст.331 КПК України на строк, що не може перевищувати двох місяців, а саме до 05 жовтня 2018 року.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи холодної зброї відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 02 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно. Враховуючи дію ч.5 ст.72 КК України в новій редакції, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, обвинуваченому в межах даного кримінального провадження підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 02 вересня 2016 року по день набрання чинності Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, тобто по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 вересня 2016 року до 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21 червня 2017 до набранням вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в новій редакції згідно закону від 18.05.2017 року № 2046-VIII).

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою та продовжити вказаний запобіжний захід строком до двох місяців, а саме до 05 жовтня 2018 року.

Речові докази: кухонні ножі, ганчірку з нашаруванням червоного кольору, зрізи нігтьових пластин з рук трупу, слідів пальців рук та долоні, кухонний ніж з колодязя, черевики, джинсові брюки, сорочку, зрізи нігтьових пластин, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї в сумі 880 (вісімсот вісімдесят гривень) грн. 40 коп.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3