Постанова
Іменем України

29 травня 2018 року

м. Київ
справа №191/5500/14-к
провадження №51-560км18
Верховний Суд колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000773, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),
за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він 30 квітня 2017 року близько 16:20 у с. Новоолександрівці в ході сварки з неповнолітнім ОСОБА_7 , 1997 року народження, схопив останнього за шию та силою підвів до автомобіля, який стояв поряд, та, продовжуючи утримувати, штовхнув його на автомобіль, від чого потерпілий отримав удари передньої частини голови в ділянку очей об дах автомобіля, а також грудної клітки об двері автомобіля. Внаслідок протиправний дій ОСОБА_6 ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забоїв правого ока та грудної клітки зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, того ж дня о 23:00 у с. Третяківці ОСОБА_6 у ході сварки із ОСОБА_8 ударив останньогов обличчя правою рукою, стиснутою в кулак, від чого ОСОБА_8 впав горілиць на дорогу, після чого ОСОБА_6 сів на потерпілого зверху та завдав не менш як трьох ударів обома кулаками в голову, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді: забою голови, струсу головного мозку, крововиливу та гематоми лівого ока, закритого перелому кісток спинки носа зі зміщенням, які відносяться до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх доводів зазначає, що
- при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд першої інстанції не виконав вимоги статей 368, 372 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а також прийняв таке рішення, не з`ясувавши думки потерпілих;
- апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_6 , що є порушенням його права на захист, оскільки в апеляційній скарзі прокурора порушувалося питання про погіршення його становища;
- суд апеляційної інстанції всі зазначені прокурором в апеляційній скарзі доводи ретельно не перевірив і свого рішення про залишення без зміни ухвали суду першої інстанції належним чином не мотивував.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор касаційну скаргу не підтримала.
Мотиви Суду

Статтею 49 КК передбачено умови звільнення особи від кримінальної відповідальності. У разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, відповідно до п. 2 ч. 1 цієї статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК кримінальне провадження закривається судом, у тому числі у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
При цьому питання, передбачені ч. 1 ст. 368 КПК, про які йдеться у касаційній скарзі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інше вирішуються судом при ухваленні вироку після розгляду справи по суті, а не в підготовчому засіданні.
Ураховуючи вищевказані вимоги закону, суд першої інстанції розглянув клопотання ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, ретельно перевірив перебіг та строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, роз`яснив суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка у цьому випадку не є реабілітуючою, і його право заперечувати проти закриття провадження. ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання і просив його задовольнити.
З ухвали вбачається, що суд звернув увагу на відсутність можливості з`ясувати думку потерпілих щодо закриття провадження, оскільки вони, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, не з`явилися, а потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про розгляд провадження без його участі.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Суд першої інстанції дотримався зазначених положень. За таких обставин доводи касаційної скарги прокурора щодо нез`ясування думки потерпілих із цього питання в цілому не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
З такими висновками погодився й апеляційний суд та, ретельно проаналізувавши доводи апеляційної скарги прокурора, які є аналогічними доводам касаційної скарги, надав їм належну оцінку.
Доводи у скарзі прокурора про порушення апеляційним судом права обвинуваченого на захист у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, у якій порушувалося питання про погіршення становища обвинуваченого, за його відсутності не заслуговують на увагу, оскільки прокурор в апеляційній скарзі не оскаржував самого факту права ОСОБА_6 на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, а лише процедуру такого звільнення.
Таким чином, даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не виявлено.

З урахуванням вищезазначеного Суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення скарги та скасування судових рішень.

Керуючись статтями 369, 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, п. 15 Перехідних положень КПК України, пунктами 4, 6 параграфа 3 розділу 4 Закону України №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_9 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3