Справа № 404/3529/17
Номер провадження 1-кс/404/3484/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні і місті Кропивницькому клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для забезпечення його участі в розгляді поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою по кримінальному провадженню 0000051, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровограді, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без утриманців, не маючого інвалідностей, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч.2 ст. 186 КК України,

підозрюваного в цьому кримінальному провадженні за ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року до Кіровського районного суду міста Кіровограда звернувся прокурор Кіровоградської місцевої прокуратури з клопотанням, про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу підозрюваного для забезпечення участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту. В обґрунтування послався на те, що ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру в тому, що він: 14.04.2008 року приблизно о 19-45 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 збув ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (маріхуану) вагою 3, 57 грами, за що отримав грошові кошти.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити, оскільки підозрюваний на неодноразові виклики до слідчого не з`являється, за місцем реєстраційного обліку і тимчасового проживання не перебуває, не користується відомими засобами зв`язку, перебуває у державному розшуку, умисно переховується від органу досудового розслідування, систематично змінює місце свого тимчасового проживання.

З`ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Долучені додатки до матеріалів клопотання вказують про передчасність такого звернення оскільки у системі заходів забезпечення кримінального провадження,- затримання, з метою приводу є найвпливовішим тимчасовим обмеженням гарантованих людині Конституційних прав та свобод. Дати дозвіл на затримання можна лише тоді, коли використані, але безрезультатними залишились менш впливові заходи забезпечення: виклик, штраф, привід, тощо.

Під час розгляду поданого прокурором клопотання встановлено, що у матеріалах про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відсутня актуальна інформація, які саме процесуальні дії вчинив прокурор/слідчий, або інша уповноважена особа за дорученням слідчого/прокурора по вказаному кримінальному провадженню. Чи були вони безпосередньо спрямовані на виклик у добровільному порядку підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема: направлена повістка для виклику підозрюваного та її належне вручення. Даний факт свідчить, що матеріали клопотання містять недостатньо доказів виконання стороною обвинувачення наявних у них процесуальних повноважень, шляхом направлення запитів і використання інших, менш впливових заходів забезпечення для виклику підозрюваного: привід, штраф, тощо.

Прокурор не довів, що він разом з слідчим за останні пів року провели будь-яку слідчу дію чи організаційний захід на забезпечення виклику підозрюваного, або намагались з`ясувати поважності неявок підозрюваного.

Так, у матеріалах клопотання відсутні процесуальні документи про спроби проведення слідчих дій або негласних слідчих розшукових дій для встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_4 : допити сусідів, колег по роботі, близьких і родичів, друзів, лікарів.

Відсутні запити слідчого на отримання відомостей з Державної фіскальної служби України про місце отримання підозрюваним: заробітної плати, субсидії, інвалідності, сплати аліментів (по ідентифікаційному коду), чи одержав закордонний паспорт, перетнув державний кордон (система «Аркан»), куди і звідки виїхав, або лікувався, актові записи про шлюб, народження дітей інші реєстрації цивільних подій. Відсутня довідка «АРМОР», стосовно притягнення до адміністративної відповідальності, або реєстрації стосовно підозрюваного інших заяв і повідомлень. Нема відомостей з пенітенціарної служби про відбування особою можливо призначених покарань. Чи вчиняв підозрюваний нотаріальні дії (витяг з реєстру нотаріальних дій), та інформації з МТСБУ про оформлення ним полісу обов`язкового страхування транспортних засобів, активності у соціальних мережах.

Прокурор не вчинив спроб для виклику підозрюваного, як-то передбачено главою 11 КПК України, зокрема ч.1, 8 ст.135 КПК України шляхом: вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня виклику. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Зазначену вимогу закону також не додержано.

Слідчий/прокурор не звертався до слідчого судді з клопотаннями про привід або проведення обшуку приміщень, де міг перебувати підозрюваний. (ст. 134 КПК України). Сторона обвинувачення не довела поважності неявок ОСОБА_4 . Нездатність правоохоронного органу забезпечити виклик і привід підозрюваного ОСОБА_4 , не варто підмінювати усними припущеннями прокурора про умисне ухиленням сторони від правоохоронних органів.

Долучений до матеріалів клопотання рапорт, датований 21.01.2013 року містить інформацію про те, що вирішується питання про екстрадицію ОСОБА_4 , так як він 18.01.2013 року перетинав Італійсько-Український кордон (а.к.5). Відповідно до листа Укрбюро Інтерполу встановлено, що правоохоронними органами Італії було затримано ОСОБА_4 (а.к.7). Надалі слідчий виносить постанову, якою оголошує ОСОБА_4 в державний розшук.

В означеному кримінальному провадженні, слідчий та прокурор не вчинив розшукових та процесуальних дій, спрямованих на встановлення останнього місця перебування ОСОБА_4 у невизначеному населеному пункті іншої держави, якою є Італія, зокрема не викликав останнього для участі у проведенні слідчих дій. При цьому стороною обвинувачення проігноровані вимоги ч. 7 ст. 134 КПК України, щодо обов`язку вручення повістки про виклик особі, яка проживає за кордоном, згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого, за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Належним способом врученням повідомлення про виклик ОСОБА_4 , є виключно результати застосування Конвенції про міжнародну правову допомогу, але таких доказів до клопотання не додано.

Сторона обвинувачення не довела поважності неявок. У свою чергу неможливість національного правоохоронного органу забезпечити виклик чи привід суб`єкта міжнародних правовідносин, не повинні підмінятись усними припущеннями про його умисне переховування від правоохоронних органів.

Після постановлення слідчим суддею попередньої ухвали про затримання підозрюваного з метою його приводу, минуло більше як шість місяців. Сплив значного проміжку часу змінив обставини, що підлягають вирішенню у новому провадженні. Докази, якими керувався слідчий суддя при ухваленні попереднього судового рішення втратили актуальність за часовою ознакою, крім того вони не мають наперед встановленої сили при ухваленні нового судового рішення. Вимоги чинного КПК України не звільняють ініціатора поданого клопотання від доказування при вирішенні повторного клопотання. (ст. ст. 90, 94 КПК України). З метою додержання демократії, яка заснована на засадах гуманності, індивідуальності та строковості, законодавчий орган України запровадив строк дії ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного. З цих міркувань стане неприйнятним використання в якості доказів застарілих даних на підтвердження нових обставин.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України, підлягають врахуванню загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, коли під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. На підтвердження заявлених вимог прокурор не надав об`єктивних і належних доказів на підтвердження висловлених ним доводів.

Завідомо незаконне затримання, а також завідомо незаконний привід утворюють самостійний склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 371 КК України. Зважаючи на це, тільки відмова у задоволенні поданого прокурором клопотання, здатна убезпечити всіх учасників розгляду поданого прокурором клопотання від настання негативних наслідків.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення прав і свобод учасників кримінального провадження, констатую, що сукупність перерахованих істотних недоліків переконливо свідчать про передчасність звернення прокурора з поданим ним клопотанням.

Умова про невідкладний розгляд цього клопотання передбачена ч. 2 ст. 189 КПК України умова про невідкладний розгляд цього клопотання і вирішення вимог на засадах диспозитивності (ст. 22 КПК України),- виключають можливість збору доказів безпосередньо слідчим суддею за власною ініціативою.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 187-190 193-197, 309, 369-372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню 0000051, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1