У Х В А Л А

Іменем України

№ 389/1038/16-к № 1-в/610/312/2018

м. Балаклія 11.10.2018 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: ОСОБА_1

за участі

представника ПВК (№ 17): ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» (далі - ПВК (№ 17) та спостережної комісії Балаклійської РДА Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, судимого 9 разів, крайній раз

засудженого:

29.12.2016р. Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК (вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2016р.), ст. 71 КК до 3р. 8міс. позбавлення волі, з урахуванням ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 16.03.2017р., строк попереднього ув`язнення зарахований за правилами ч. 5 ст. 72 КК України,

початок строку відбування покарання 22.04.2016р., кінець 25.03.2019р., не відбута частина покарання 05 місяців 14 днів,

в с т а н о в и в:

Подання обґрунтоване тим, що засуджений відбув необхідну частину строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений просив розглянути подання за його відсутності, підтримавши його, про що надав письмову заяву. Представник належним чином повідомленої спостережної комісії в судове засідання не з`явився. Їх неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Представник ПВК (№ 17) подання підтримав, прокурор заперечував проти його задоволення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дійсно, засуджений 05.01.2018р., з урахуванням правил ч. 5 ст. 72 КК України, відбув необхідні 2/3 частини строку покарання.

З 07.10.2017р. відбуває покарання в Покровській ВК (№ 17), де за крайньою характеристикою від 28.09.2018р. зарекомендував себе позитивно. Зазначено, що добровільно залучається без оплати праці до робіт з благоустрою території установи, бере участь в програмі диференційного-виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Однак, в досліджених судом матеріалах відсутні заяви засудженого про це, а також накази, протоколи, рішення тощо, тому суд оцінює ці дані характеристики критично, оскільки не можливо по за розумним сумнівом встановити достовірність участі засудженого у цих заходах. Дані рапортів від 02.04.2018р., 02.07.2018р. та довідки начальника установи від 17.09.2018р. про працевлаштування засудженого на добровільних засадах підсобним робітником у лікувально-трудовій майстерні також не підтверджені допустимими доказами у вигляді зареєстрованих за правилами діловодства заяв засудженого про бажання безоплатного працевлаштування, наказами про працевлаштування, заяв про бажання брати участь в програмі диференційного-виховного впливу тощо.

Однак ще на початку року, за висновком характеристики від 22.01.2018р. було визнано недоцільним умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказане рішення було оформлено протоколом і набрало законної сили, дані про його оскарження засудженим відсутні.

Вину у вчиненому злочині під час розгляду судом кримінального провадження визнав, за вироком позову і процесуальних витрат не має. За весь час відбування покарання має 2 заохочення, у квітні та липні 2018р., стягнень не мав.

З досліджених судом матеріалів, не убачається й того, що засуджений є членом ради колективу колонії, її керівного органу, самодіяльних організацій.

Згідно ч. 3 ст. 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Програми диференційованого виховного впливу є складовою соціально-виховної роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КВК України, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.

У колоніях із числа засуджених, які зарекомендували себе позитивно, створюються ради колективів колоній і відділень соціально-психологічної служби. У колоніях можуть створюватися й інші самодіяльні організації засуджених, якщо їхня діяльність не суперечить порядку і умовам відбування покарання.

Поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним цього покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягнутий вже в 9-те; має 9 не знятих і не погашених в установленому законом порядку судимостей; 3-чі умовно-достроково звільнявся від відбування покарання (підставою для чого є переконання адміністрації ВК і суду у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення), тобто з аналогічних даному поданню підстав, однак продовжував вчиняти нові злочини, вчинив злочин невдовзі після крайнього УДЗ.

На переконання суду ці дані про його особу і значний кримінальний досвід свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002р. «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У своїй сукупності дані про особу засудженого та його поведінку, переважно свідчать про те, що позитивно він себе почав проявляти фактично лише з початку 2018р., що свідчить про те, що засуджений пристосовується, позитивно почав себе проявляти лише після відбуття необхідної частини покарання для УДЗ (05.01.2018р).

На даного засудженого застосовані судом заходи покарання, метою якого також є і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, не мають свого очікуваного та дієвого впливу.

Він знецінив свої обіцянки та завіряння у своєму розкаянні, щирості та не поверненні до злочинної діяльності, про що раніше вже неодноразово завіряв суд та адміністрацію ВК.

Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу.

Поведінку засудженого, яка стала підставою для внесення даного подання, на основі сукупності даних про особу засудженого і його значний злочинний досвід, суд розцінює як штучне намагання в черговий раз створити про це враження перед адміністрацією ВК та судом, намагання маніпулювати системою на свою користь, кінцевою метою якою є отримання для себе преференцій в умовах утримання, чергового УДЗ, тощо.

Абсурдно буде стверджувати, що відбуваючи чергове покарання після застосування УДЗ цей засуджений в черговий раз сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Можливо він лише стає на цей шлях.

Не знайшли в суді свого підтвердження доводи про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

А тому його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537-539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні подання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, через Балаклійський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1