печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ України
17 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 189, ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 189, ч.4 ст.296 КК України.

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років і наявні ризики того, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного та його захисників, які заперечували наявність обґрунтованої підозри та посилалися на вкрай незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 , який унеможливлює його тримання під вартою, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000720 за фактами вчинення злочинною організацію тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із насильницьким заволодінням чужого майна та інших тяжких та особливо тяжких злочинів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст.255 КК України.

15.09.2018 о 14.00 год., відповідно до вимог ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

16.09.2018 ОСОБА_4 , в порядку і з підстав, передбачених ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 296 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 ,. виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в протоколах допитів свідка ОСОБА_7 , в яких останній зазначає про обставини вимагання у нього грошових коштів в сумі 56 000 гривень учасником створеної ОСОБА_8 злочинної організації ОСОБА_4 , протоколі впізнання особи за фотознімками із свідком ОСОБА_7 , під час якого останній впізнав ОСОБА_4 як одну з осіб, що вимагала у нього грошові кошти в сумі 56 000 гривень, протоколі впізнання особи за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 , під час якого останній впізнає ОСОБА_4 як одного із учасників хуліганських дій в нічному розважальному закладі «Зима бар» в м. Буча, які мали місце 15.10.2017, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, зазначається, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відтак, посилання сторони захисту на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень та недоведеність вини підозрюваного, не заслуговують на увагу.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що їх наявність в повному обсязі обґрунтована слідчим.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, обставини протиправної діяльності у якій підозрюється ОСОБА_4 його процесуальну поведінку, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, має стійкі соціальні зв`язки, постійний дохід за останній рік відсутній. Його стан здоров`я не перешкоджає утриманню його в закладах попереднього ув`язнення. Стороною захисту доказів, які б підтверджували неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою в зв`язку з його станом здоров`я не надано. Крім того, під час розгляду клопотання підозрюваний був оглянутий бригадою невідкладної медичної допомоги і будь - який застережень проти тримання під вартою ними не зазначено.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, відтак клопотання підлягає до задоволення.

Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знаходить підстав для визначення ОСОБА_4 застави у відповідності до ст. 183 ч.3 КПК України, оскільки злочин, у вчинені якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали про тримання під вартою строком 60 днів до 14-00 год. 12.11.2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1