Справа № 697/571/18
Номер провадження 1-кп/697/104/2018
У Х В А Л А
Іменем України
13 червня 2018 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника особи, стосовно якої

передбачається застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_4

захисника особи, стосовно якої передбачається

застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалі, Канівського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 6 класу Михайлівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської області, маючий статус дитини - інваліда та дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

03.04.2018 начальник Канівського відділення Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння та на час внесення клопотання останній за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, через відмічені в клінічній картині прояви хронічного психічного захворювання - недоумства у формі помірної розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження головного мозку з вираженими емоційно-вольовими розладами афективно-збудливого типу і розладами адаптації.

Так, ОСОБА_6 24.02.2018 близько 15 години, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , за допомогою сокири, яку знайшов в підсобному приміщенні на території вказаного домоволодіння, збив нижній навісний замок та металеву дужку на якій кріпився верхній навісний замок на дверях гаража, проник всередину вказаного приміщення, звідки намагався викрасти мотокосу марки «Forte БМК-2350», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8/263 від 03.03.2018 - 1166 гривень 66 копійок, однак свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки довести суспільно небезпечне діяння до кінця йому завадив ОСОБА_8 , який проходив поряд та випадково виявив неправомірні дії ОСОБА_6 , після чого останній викинув викрадену мотокосу та з місця події втік.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище.

На підставі здобутих в ході досудового розслідування даного кримінального провадження доказів 05.03.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Згідно акту судово-психіатричної експертизи №105 від 14.03.2018 (а.с.63-66 м.к.п.) вбачається, що у ОСОБА_6 відмічаються прояви хронічного психічного захворювання - недоумства у формі помірної розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження головного мозку з вираженими емоційно-вольовими розладами афективно-збудливого типу і розладами адаптації, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

28.03.2018 винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування та подальше його розслідування проведено згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння повністю підтверджується:

-показами в суді свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що він проживає в с.Литвинець, Канівського району, Черкаської області, є сусідом потерпілої ОСОБА_9 , яка фактично проживає в м.Каневі, Черкаської області. Підтвердив, що потерпіла ОСОБА_9 попросила його придивлятися за будинком померлої матері по АДРЕСА_2 . Одного разу взимку 2018 року побачив, що неповнолітній ОСОБА_10 з гаража намагався викрасти мотокосу, але коли він виявив його, неповнолітній залишив місце події та втік. Після чого він повідомив про крадіжку потерпілій ОСОБА_9 ;

- витягом з ЄРДР внесеного 26.02.2018 о 13.57 год. за кримінальним провадженням № 0000130 (а.с.1 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_9 звернулася до Канівського ВП з повідомленням, що ОСОБА_6 24.02.2018 близько 15 години, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом злому двох навісний замків проник до приміщення гаража, з якого таємно викрав бензокосу марки «Forte БМК-2350», однак свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений ОСОБА_8 , через що ОСОБА_6 викинув бензокосу та втік;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26.02.2018 (а.с.6 м.к.п.), з якого вбачається, що 26.02.2018 ОСОБА_9 повідомила про те, що 24.02.2018 близько 15 години, житель с. Литвинець, Канівського району на ім`я Рустам, шляхом злому навісних замків до приміщення гаража, який розташований на території її дачного домоволодіння по АДРЕСА_1 , намагався викрасти бензокосу, однак свої злочинні дії не довів до кінця, так як був затриманий ОСОБА_8 ;

- згідно протоколу огляду місця події від 26.02.2018 та фототаблиці до нього (а.с.7-11 м.к.п.) проведеного за участю потерпілої ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , встановлено, що місцем події є територія домоволодіння ОСОБА_9 , розташоване по АДРЕСА_1 . На території домоволодіння розташований житловий будинок, сарай та гараж. На момент огляду до сараю на вхідних дверях зламаний навісний замок, де зберігалися дрова, в гараж на вхідних дверях зламаний верхній навісний замок, нижній замок відсутній, зачинений на металеву проволку. Загальний порядок речей в гаражі не порушений, виявлено відсутність бензокоси марки «Forte БМК-2350»;

- згідно протоколу видачі предметів від 26.02.2018 (а.с.16 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_8 у присутності потерпілої ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , видав бензокосу марки «Forte БМК-2350», помаранчевого кольору, яку 24.02.2018 близько 15.00 з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , намагався викрасти неповнолітній ОСОБА_10 та коли побачив його втік;

- згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ №8/263 від 03.03.2018 ( а.с.24-27 м.к.п.) вбачається, що ринкова вартість бензокоси марки «Forte БМК-2350», станом на 24.02.2018 могла становити 1166,66 грн.;

- згідно протоколу огляду предметів від 05.03.2018 ( а.с.34 м.к.п.) вбачається, що в приміщенні Канівського ВП в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 було оглянуто бензокосу марки «Forte БМК-2350», яку видав ОСОБА_8 . На поверхнях бензокоси маються ознаки користування, а саме: забруднення, потертості, подряпини, яка в подальшому була визнана речовим доказом (а.с.35 м.к.п.) та передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 35 м.к.п.).

Згідно ст.485 КК України під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми з`ясовуються: повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності; ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння; умови життя та виховання неповнолітнього, наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ковалі, Канівського району, Черкаської області (а.с.45 м.к.п. ), про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.77 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_6 проживає в неповній сім`ї, має належні житлово-побутові умови та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики з місця проживання, виданої Литвинецькою сільською радою Канівського району Черкаської області №286/02-37 від 28.02.2018 (а.с. 81 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_6 за станом здоров`я направлений до КЗ «Михайлівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради", на даний момент навчальний заклад не відвідує з невідомих причин, характеризується посередньо.

Згідно характеристики з місця навчання в КЗ «Михайлівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради" (а.с. 85 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_6 характеризується посередньо.

Згідно повідомлення сектору превенції Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області (а.с.78 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_6 на обліку у вказаному підрозділі не перебуває.

Згідно повідомлення служби у справах дітей Канівської районної державної адміністратрації №96 від 20.03.2018 (а.с.87 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_15 перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах з 27.09.2012 по 11.04.2016, знятий з даного обліку в зв`язку з зникненням підстав для перебування на ньому.

Згідно повідомлення КЗ «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» №280/01-03 від 02.03.2018 (а.с.73) вбачається, що ОСОБА_6 02.03.2018 оглянутий лікарем загальної практики-сімейної медицини, заключення: соматично здоровий.

Згідно повідомлення Канівської ЦРЛ №542/01-03 від 05.03.2018 ( а.с.75 м.к.п.) вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2010 року, у лікаря -нарколога на обліку не перебуває.

При встановлених обставинах в судовому засіданні, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння мало місце і воно вчинене ОСОБА_6 .

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №105 від 14.03.2018 (а.с.63-66) ОСОБА_6 виявляє прояви хронічного психічного захворювання - недоумства у формі помірної розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження головного мозку з вираженими емоційно-вольовими розладами афективно-збудливого типу і розладами адаптації, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

За своїм психічним станом на теперішній час у ОСОБА_6 відмічаються прояви недоумства у формі помірної розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження головного мозку з вираженими емоційно-вольовими розладами афективно-збудливого типу і розладами адаптації, через що він також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині виражені інтелектуальні, емоційно-вольові і адаптаційні розлади, прояви некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпенчих дій, він потребує госпідалізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу з загальним наглядом може бути застосована судом, щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в примусовому порядку.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характер - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказувала, що вона приймала участь у кримінальному провадження під час проведення досудового розслідування. При цьому, вона також вказувала, що докази досліджені в судовому засіданні вона вважає належними і допустимими, які доводять винуватість обвинуваченого в повному обсязі. Посилаючись на обставини справи захисник не заперечував щодо застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Законний представник ОСОБА_6 - ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримала позицію захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, матеріальних претензій не має, цивільний позов не заявляє.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_6 є ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, але встановлено, що під час вчинення суспільно небезпечного діяння він перебував в неосудному стані, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії, керувати ними та потребує застосування заходів медичного характеру. Враховуючи тяжкість захворювання та з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого правопорушення, беручи до уваги висновок експертизи, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності і на даний час не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, суд вважає, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: мотокосу марки «Forte БМК-2350» необхідно передати потерпілій ОСОБА_7 ..

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта до проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 грн. у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 92, 284, 285-288, 395, 512-513, 516 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалі, Канівського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: мотокосу марки «Forte БМК-2350» - передати потерпілій ОСОБА_9 .

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта до проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 грн. у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

На ухвалу суду може бути подана апеляція учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя Канівського

міськрайонного суду ОСОБА_1