Справа № 393/1164/14-к
Провадження № 1-кп/390/30/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження № 0000087 стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рибчине, Новгородківського району, Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.03.2008 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки. Постановою Новгородківського районного суду від 23.09.2009 року скасовано іспитовий строк та направлено його в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки;

17.12.2009 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.289, ст. 71 КК України на п`ять років три місяці позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17.05.2013 року ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк один рік сім місяців шість днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В кінці березня 2014 року, точної дати слідством не встановлено, приблизно о 15.00 год. ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу з території домоволодіння ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав три секції паркану розміром 2х1,3 м, виготовленого з металевих кутників та прутів, а також металеві кутники зварені у формі куба кустарного виробництва, загальною вагою брухту чорного металу 200 кг, на загальну суму 360 грн. З викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, 17.04.2014 року, приблизно о 14.00 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щодо яких винесено вироки суду 12.11.2015 року та 24.12.2014 року, відповідно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, з метою вчинення крадіжки, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали брухт чорного металу вагою 31 кг, вартістю 55 грн. 80 коп., алюмінієвий казан ємністю 10 л, вартістю 54 грн. 12 коп., алюмінієвий казан ємністю 3 л, вартістю 27 грн. 43 коп., алюмінієву каструлю ємністю 2,5 л, вартістю 30 грн. 51 коп., каструлю з нержавіючої сталі ємністю 2 л, вартістю 62 грн. 62 коп., алюмінієвий бідон ємністю 3 л, вартістю 25 грн., сковорідку алюмінієву, два металеві молотки, загальною вартістю 199 грн. 68 коп. Викрадені речі вони склали на причеп до мотоциклу, на якому попередньо заїхали на територію вказаного домоволодіння. В той час, коли викрадене було завантажене на причеп, до подвір`я потерпілого підійшов місцевий житель ОСОБА_12 , який їх побачив і почав вимагати повернення викраденого. В свою чергу, ОСОБА_8 , розуміючи, що їх дії помічені, сів на мотоцикл та відкрито заволодівши викраденим, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 255 грн. 48 коп.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України, визнав повністю і показав, що дійсно при зазначених обставинах вчинив дані злочини, у вчиненому кається.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, та за ч.3 ст.186 КК України так він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та інше приміщення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_8 в 2014 році працював у нього найманим працівником, а саме: охороняв його домоволодіння та займався дрібним ремонтом. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, оскільки він відшкодував йому всі збитки. Просив провадження у справі закрити, так як відмовляється від обвинувачення, про що подав письмову заяву.

В ході судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 надав до суду письмову заяву, в якій відмовився від обвинувачення у даному кримінальному провадженні та просив справу відносно ОСОБА_8 закрити. В судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_8 працював у нього найманим працівником, охороняв його домоволодіння в с.Спільне Новгородківського району та зазначив, що на даний час обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_8 він немає.

Захисник обвинуваченого просив справу відносно ОСОБА_8 закрити.

Обвинувачений пояснив, що дійсно працював по господарству у потерпілих та в цей час вчинив дані злочини, не заперечував щодо задоволення поданих заяв потерпілих.

Прокурор не заперечувала проти закриття провадження у справі.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 КК України (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою), статтею 186 КК України (грабіж, крім грабежу, вчиненого організованою групою), якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 на час скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України працював у потерпілих найманим працівником і шкода спричинена виключно власності потерпілих.

Згідно ст.26 ч.4 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Ст.284 ч.1 п.7 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні потерпілими, кожним окремо, були подані письмові заява про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , в зв`язку з їх відмовою від обвинувачення. Обвинувачений, якому роз`яснено, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав, не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заяви потерпілих про відмову від обвинувачення не суперечить закону та підлягають задоволенню, а кримінальне провадження за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України відносно ОСОБА_8 - закриттю.

Керуючись ст.ст.26, 284, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження № 0000087 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України відносно ОСОБА_8 закрити, в зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя