УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю: представника володільця майна адвоката ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах володільця майна ТОВ «Західна нафтогазова компанія» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 30 травня 2018 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000073,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах володільця майна ТОВ «Західна нафтогазова компанія» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 30 травня 2018 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000073.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що 30.05.2018 року в рамках вищезазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого СУ ФР ОВПП ДФС та накладено арешт на роздруківку з електронного урівноміру (пристрою для регулювання кількості ПММ в цистернах) з зазначенням виду ПММ, рівня, об`єму, густини, часу виміру густини, маси, температури, часу виміру температури на 1 (одному) аркуші(Додаток №1 до протоколу огляду від 16.05.18); та роздруківку з назвою «Заявки на 16 травня 2018 року» з зазначенням водіїв, їх прізвищ та імен, транспортних засоби, їх державні номери, ТМЦ(паливно-мастильні матеріали) з цифровим відображенням об`єму на 8 (восьми) аркушах (Додаток №2 до протоколу огляду від 16.05.18), які було вилучено 16.05.2018 року, в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 .
Як підставу для скасування арешту майна щодо якого йдеться у клопотанні, адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що насьогодні відпала потреба у подальшому арешті такого майна, оскільки попередньо, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було скасовано арешт, накладений на паливно-мастильні матеріали у цьому ж кримінальному провадженні з підстав того, що останні не відповідають ознаками доказів у кримінальному провадженні. які надалі було повернуто володільцю.
Предлставник володільця арештованого майна у судовому засіданні підтримав клопотання та просив про його задоволення з наведених у ньому підстав

Слідчий, за клопотання якого накладено арешт, у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Слідчий суддя, вивчивши доводи та матеріали клопотання про скасування арешту майна, заслухавши заявника, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 30 травня 2018 року було накладено арешт на документи, які були вилучені 16.05.2018 року, в ході проведення огляду за адресою: Київська обл., Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична 51, а саме:
-Роздруківка з електронного урівноміру (пристрою для регулювання кількості ПММ в цистернах) з зазначенням виду ПММ, рівня, об`єму, густини, часу виміру густини, маси, температури, часу виміру температури на 1 (одному) аркуші(Додаток №1 до протоколу огляду від 16.05.18);
-Роздруківки з назвою «Заявки на 16 травня 2018 року» з зазначенням водіїв, їх прізвищ та імен, транспортних засоби, їх державні номери, ТМЦ(паливно-мастильні матеріали) з цифровим відображенням об`єму на 8 (восьми) аркушах (Додаток №2 до протоколу огляду від 16.05.18).
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту слугувала наявність обгрунтованих відомостей про те, що вказане майно на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає вимогам ст. 98, ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки останні відповідають ознакам речових доказів, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Враховуючи викладене вище слідчий суддя приходить до висновку, що доводи представника володільця майна про те, що насьогодні у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешту майна Товариства відпала потреба, належним чином у клопотанні не наведено та відповідними доказами не обгрунтовано, що, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, покладається на сторони у кримінальному процесі.
При цьому саме по собі скасування арешту у даному кримінальному провадженні щодо іншого майна, належного ТОВ «Західна нафтогазова компанія», а саме паливно-мастильних матеріалів, не доводить слідчому судді відсутність підстав для подальшого арешту документів, які мають значення для досудового розслідування та визнані речовими доказами у даному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах володільця майна ТОВ «Західна нафтогазова компанія» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного ухвалою слідчого суддв Шевченківського районного суду м.Києва від 30 травня 2018 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000073 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1