УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000049 від 04 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , згідно якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме: телефон чорного кольору Microsoft imei 1: НОМЕР_1 .

Як зазначає слідчий у клопотанні, службові особи ТОВ «Мідас Оіл» () при здійснені фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами, що мають ознаки «фіктивності», а саме: ТОВ «Ятанар» (), ТОВ «Степ-Торг» (), ТОВ «Шерідан-буд» (), ТОВ «Проект Аргос» (), ухилилися від сплати податку на прибуток у сумі 4 379 668,80 грн.

31.08.2018, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , проведено обшук за адресою: м. Харків, провулок Золотий буд. 4, у ОСОБА_6 , за фактичним місцезнаходженням офісних приміщень КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» (), за місцем роботи ОСОБА_7 , який здійснював необліковане придбання паливо-мастильних матеріалів у ТОВ «Мідас Оіл» за готівкові кошти, під час якого було вилучено вищезазначене майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, проте надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та заперечення, прийшов наступного висновку.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого та представника власника майна, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

В той же час, слідчий суддя не виявив обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, арешт на яке просить накласти слідчий, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Що стосується постанови старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 від 31 серпня 2018 року, якою вилучене майно визнано речовими доказами, то слід зазначити, що в цій постанові слідчий не навів обґрунтованих даних, які б безсумнівно вказували, що вилучене майно, відповідно до ст. 98 КПК України, мають реальні ознаки речового доказу. Дана постанова містить лише виклад фактичних обставин справи та вказівку на ст. 98 КПК України, критеріям якої («зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення…»), на думку слідчого, відповідають вилучені в ході обшуку речі.

В той же час, слідчим в судовому засіданні не доведено, що майно, яке перебуває у власності ТОВ «Мідас Оіл», є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, або іншим чином підпадає під чітко визначені правові ознаки, передбачені ст. 170 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, правових підстав для задоволення клопотання немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000049 від 04 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1