печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,
процесуального керівника прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність у кримінальному провадженні № 0000564, що полягає у неповерненні вилученого майна під час обшуку 17 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :
18.09.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 19.09.2018, на бездіяльність уповноважених службових осіб Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України у рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000564, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме: мобільного телефону.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 17.07.2018, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2018, здійснено обшук у транспортному засобі LEXUS LX 570, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_6 , власником якого є ОСОБА_7 , під час якого вилучено майно, що не входило до переліку, щодо якого було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення вказаною ухвалою слідчого судді та на яке в подальшому не було накладено арешт, а відтак вилучений мобільний телефон підлягає поверненню його законному володільцю.
Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити, з підстав наведених у ній.
Процесуальний керівник прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення вимог скарги та вказав, що майно, яке адвокат просить повернути не має статусу тимчасово вилученого, так як дозвіл на його вилучення було прямо передбачено ухвалою слідчого судді про обшук, а відтак вимоги скарги є безпідставними.
Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду щодо вимог скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000564 від 13.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 та іншими статтями КК України. Досудовим розслідування вказаного кримінального провадження досліджуються обставини участі колишнього голови ДПС України та, у подальшому, Міністра доходів та зборів України ОСОБА_8 в організованій ОСОБА_9 злочинній організації, яка полягала у легалізації (відмиванні) упродовж 2011-2017 років доходів, одержаних злочинним шляхом в особливо великих розмірах.
20.06.2018 р. ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на проведення обшуку у транспортному засобі LEXUS LX 570, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_6 , власником якого є ОСОБА_7 , з метою відшукання речей та документів щодо реєстрації та подальшої фінансово-господарської діяльності ТОВ «ТІНІ КОМПАНІ», ТОВ «ДИСИСТЕНС», ТОВ «МАШТОРГСЕРВІС ЛТД», ТОВ «ЕЛИСМАШ», ТОВ «ПАРАДАЙС ІНВЕСТ», ТОВ «ПРОМ ІМПОРТ ЛАОС», ТОВ «МИРАТОРГ», ТОВ «ФЛАСКА», ТОВ «РЕГТОН», ТОВ «КИТПРОЕКТ», ТОВ «ВІННЕР ТРЕЙД», ТОВ «ФАКТОРІЯ ПІВДЕНЬ», ТОВ «БОСТОН СКАЙ», ТОВ «КАТАЛІНА ГРАНД», ТОВ «КІТЕРА», ТОВ «АННИТ», ТОВ «КРЕАТИВ БІЗНЕС» та інших, а також їх взаємовідносин з ТОВ «ЮНІСОН ГРУП», документів, що містять зразки почерку та підпису учасників та службових осіб вищевказаних товариств, системних блоків, ноутбуків, планшетів, накопичувачів жорстких магнітних дисків (HDD), твердотілих накопичувачів (SSD), оптичних дисків, карт пам`яті, флеш-накопичувачів, дискет, засобів зв`язку (мобільних телефонів тощо), які використовувались для підготовки і вчинення кримінальних правопорушень, інших документів та предметів, які мають значення для розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
17.07.2018 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшуку у транспортному засобі LEXUS LX 570, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_6 , власником якого є ОСОБА_7 , під час якого вилучено мобільний телефон.
Встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 20.06.2018, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано та надано дозвіл на відшукання та вилучення засобів зв`язку (мобільних телефонів тощо), які у скарзі заявник просить суд зобов`язати прокурора повернути, а саме мобільний телефон.
Відтак, вилучений мобільний телефон, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.
На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність у кримінальному провадженні № 0000564, що полягає у неповерненні вилученого майна під час обшуку 17 липня 2018 року залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1