Справа № 621/1480/18
Пр. № 1-кс/621/388/18
Ухвала
Іменем України

19 червня 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Таранівка, Зміївського району Харківської області, без постійного місця реєстрації, що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, із неповною середньою освітою, раніше судимого: -14.03.2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5-ти років 8 місяців позбавлення волі; -07.09.2011 року Валківським районним судом Харківської області за ст. ст. 395, 185 ч. 3, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 72, 71 КК України до 9-ти років 6-ти місяців позбавлення волі, звільненого 25.06.2013 року умовно-достроково на невідбутий термін 9 місяців 2 дні відповідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.06.2013 року

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 19.06.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів на шлях перевиховання та виправлення не став та знову скоїв умисний злочину.

Так 18.06.2018 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився в себе вдома за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживали спиртні напої , ході чого в них на побутовому ґрунті виникла сварка , в ході якої ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий умисел на навмисне спричинення тілесного ушкодження, схопив в кімнаті кухні ніж , яким наніс один удар в область шиї ОСОБА_6 та один удар в область лівої голені, спричинивши останній згідно довідки КЗОЗ «Зміївська центральна районна лікарня», тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, різаної рану лівої голені, підкожної вени, венозний крововилив в наслідок якого стався геморагічний шок.

Відповідно до довідки Зміївського РОСМЕ тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї праворуч відноситься до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

По ступеню тяжкості проникаюча різана рана лівої гомілки з ушкодженням підшкірної вени , які ускладнилися в своїй течії розвитком венозної крововтрати та геморогічним шоком (стадія декомпенсації) кваліфікується як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

19 червня 2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, повністю визнав себе винним.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи репутацію підозрюваного, який ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що свідчить про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів, слідчий ОСОБА_5 вважала, що є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000507 від 19.06.2018 року; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 18.06.2018 року; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2018 року; протокол допиту потерпілого від 19.06.2018 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка від 19.06.2018 року; протоколу допиту свідка від 19.06.2018 року; протоколу огляду місця події від 18.06.2018 року; повідомлення про підозру від 19.06.2018 року; протоколу допиту підозрюваного від 19.06.2018 року; документи, що містять відомості про особу підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечував проти клопотання слідчого, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Вказав, що він не буде перешкоджати слідству та переховуватись.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованість підозри; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому варто зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до клопотання.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні. Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні або продовжити злочинну діяльність. Однак слідчий та прокурор належним чином не обґрунтували і не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Твердження з приводу існування таких ризиків є лише припущеннями слідчого.

Відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.

При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Аналізуючи наведене, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, має постійне місце проживання в с. Безпалівка, Зміївського району Харківської області та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, вважаю, що слідчим не доведено що інший запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Натомість зазначені обставини у сукупності, приводять слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, а саме домашній арешт.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, зазначений запобіжний захід з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 9, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 19 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 цілодобово залишати житлове приміщення за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 19 серпня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворіший запобіжний захід.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 19 серпня 2018 року включно.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1