АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_5
прокурора : ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедін, Сумська область, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого з 2005 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року та ухвалити нову ухвалу якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи позицію в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що слідчий суддя безпідставно не прийняв до уваги доводи прокурора щодо визначення розміру застави.

При визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя, не взяв до уваги, що підозрюваний, офіційно не працевлаштований, є матеріально достатньо забезпеченою особою, на що прокурор в апеляційній скарзі звертає увагу, а саме транспортний засіб закордонного виробництва, якого середня ринкова вартість складає близько 250000 гривень, крім того у гаражному приміщенні, яким користується підозрюваний та у якому проведено санкціонований обшук, ОСОБА_8 зберігав значну кількості вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, а також грошові кошти в сумі 7400 доларів США.

На думку прокурора встановлений виключний випадок, за наявності якого передбачений ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України граничний розмір застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та повернути заставу в розмірі 140 960 гривень заставодавцю ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник зазначає, що ухвала слідчого судді не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, так як в клопотанні слідчого не доведено мету обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .. На думку захисника ухвала слідчого судді не містить підстав для застосування запобіжного заходу, оскільки відсутня обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваному. Разом з тим, не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник наголошує, що слідчий суддя обґрунтовуючи ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому безпідставно послався на докази викладені в клопотанні органу досудового розслідування. На думку сторони захисту слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний добровільно видав пістолет та набої, крім того захисник наголошує, що ризики які суд першої інстанції взяв до уваги не можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Разом з тим, в апеляційній скарзі захисник зазначає, що підозрюваний є учасником бойових дій, має державну нагороду, проживає у цивільному шлюбі в якому має доньку 2004 року народження та сина від першого шлюбу 1993 року народження, на думку сторони захисту у підозрюваного міцні соціальні зв`язки. Крім того підозрюваний має на утриманні сестру інваліда другої групи та матір пенсіонера з численними розладами здоров`я.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та захисника які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 постановивши нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному та повернути заставу заставодавцю, доводи прокурора який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та задовольнити його апеляційну скаргу збільшивши суму застави підозрюваному, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з позицією сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, оскільки наявними матеріалами кримінального провадження підтверджено, що слідчою групою ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування факту вчинення діяння, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Згідно з протоколом огляду від 19 серпня 2018 року у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено предмет чорного кольору з маркуванням №К063000 зовні схожий на пістолет і дванадцять патронів калібру 9 мм. Відповідно до висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 20 серпня 2018 року № 25/3.1/714, предмет вилучений 19 серпня 2018 року у ОСОБА_8 чорного кольору з маркуванням №К063000 та зовні схожий на пістолет є нарізною вогнепальною зброєю. Також зазначено, що дванадцять патронів калібру 9 мм вилучених 19 серпня 2018 року у ОСОБА_8 є бойовими припасами.

19 серпня 2018 року, ОСОБА_8 , було затримано в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України та 20 серпня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Виходячи з вище викладеного, дії підозрюваного виразились у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, а саме носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого суддею дотримані, а доводи захисника в інтересах підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів убачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеною сумою застави, враховуючи і те, що ОСОБА_8 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу вогнепальної зброї; може знищити, сховати або спотворить будь-яку із речей чи речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на свідків та інших на даний час не встановлених осіб.

Суд першої інстанції також врахував, що відповідно до ч.1 ст. 263 КК України, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Аналізуючи ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вищенаведене свідчить про те, що відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_8 знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Доводи захисника про міцні соціальні зв`язки підозрюваного не можна визнати слушними, оскільки підозрюваний офіційно не одружений, та те що він має на утриманні доньку, сестру та матір жодним чином в матеріалах провадження не відображається, і не можуть істотно знижувати ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Не можна також погодитися із позицією сторони обвинувачення про те, що суд першої інстанції задовольняючи клопотання слідчого призначив суму застави, яка не відповідає особі підозрюваного, оскільки відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Колегією суддів при дослідженні матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції досліджуючи данні про особу підозрюваного та його майновий стан, а також тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дослідивши матеріали провадження дійшов обґрунтованого висновку стосовно розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 та відсутні підстави для збільшення розміру застави.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід. Крім того відсутні підстави для збільшення суми застави призначеної судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст.309, 405, 407, 422 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року, якою обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід - тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
______________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4