ЄУН № 336/6922/13-к
пр. № 1-в/336/145/2018
УХВАЛА
Іменем України
01 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2014 року за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.07.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.04.2016 року ОСОБА_4 була визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

12.07.2018 року до суду надійшло подання Шевченківського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від подальшого відбування покарання засудженої у зв`язку з тим, що вирок суду не був виконаний, тож його виконання є недоцільним.

Представник органу з питань пробації до суду не з`явився, про місце та час розгляду подання сповіщені в установленому порядку, причини неявки суду не повідомили.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вказуючи, що вирок суду має бути виконаний, а засуджений має понести призначене судом покарання, тож підстав для звільнення його від відбування покарання відсутні.

Засуджена в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду подання повідомлялась судовою повісткою, причини неявки суду не сповістила.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Статтею 533 КПК України визначено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Стаття 534 ч. 1, 2 КПК України вказує, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

За вищевказаних обставин, суд погоджується з доводами прокурора щодо відсутності підстав для задоволення подання та звільнення засудженого від відбування покарання, адже законні підстави для того відсутні, а вирок суду безумовно має бути виконаний.

Посилання ініціатора подання на положення ст. 80 КК України безпідставні, адже фактично представник органу пробації зазначає про те, що засуджений ухиляється від відбування покарання, тож у відповідності до положень ст. 80 ч. 3 КК України перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання та звертає увагу ініціатора подання на те, що ухилення засудженого від сплати штрафу є підставою для кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, а не для звільнення його від відбування покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
Подання начальника Шевченківського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2014 року за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1