1Справа № 335/8520/18 1-кс/335/7453/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має вищу освіту, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 16.02.018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці грудня 2017 року ОСОБА_5 стало відомо від знайомого йому ОСОБА_7 про те, що останній підшукав особу, а саме мешканця м. Енергодар Запорізької області ОСОБА_8 , у якого, під вигаданим мотивом боргових зобов`язань перед третьою особою, можливо шляхом вимагання отримати грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

ОСОБА_5 проаналізувавши отриману від ОСОБА_7 інформацію, розуміючи, що шляхом скоєння вимагання він зможе збагатитись, залучив ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та встановлену в ході досудового розслідування особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження до вчинення злочину в якості виконавців. ОСОБА_5 , повідомивши всіх співучасників про розроблений план вимагання грошових коштів,отримав згоду останніх на співучасть у скоєнні злочину. Згідно вказаного плану, ОСОБА_5 як організатор злочину, під час телефонних розмов та особистих зустрічей здійснював моральний тиск та систематичні погрози нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , а також координував дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як виконавців, які також повинні здійснювати моральний тиск та систематичні погрози нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому, а у разі необхідності завдати потерпілому тілесні ушкодження та після отримання від нього грошових коштів, розподілити їх між всіма співучасниками.

В свою чергу, дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як виконавців вчинення злочину, під час вимагання, полягали у наступному, а саме: здійснювати моральний тиск, систематичні погрози нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , шляхом телефонних розмов з останнім, при особистих зустрічах з потерпілим залякувати його, спричиняти тілесні ушкодження, погрожувати потерпілому ОСОБА_8 застосувати до нього предмети, які можуть завдати шкоду його життю або здоров`ю.

Переслідуючи корисливу зацікавленість ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 попередньо визначили з ОСОБА_5 умови розділу отриманих коштів і заручились його підтримкою.

На виконання розробленого та погодженого співучасниками злочинного плану, з початку січня 2018 року до 29 березня 2018 року, на території м. Енергодар Запорізької області, ОСОБА_5 маючи єдиний умисел і переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вимагання грошових коштів, діючи з корисливих мотивів, умисно, узгоджено між собою, за попередньому змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , та встановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під вигаданим мотивом боргових зобов`язань перед третьою особою, неодноразово пред`явили потерпілому ОСОБА_8 незаконні вимоги передачі їм грошових коштів у сумі 5000 доларів США, висловлюючи, в разі його відмови, погрозу застосування до нього фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на що потерпілий погодився, боячись за своє життя та здоров`я.

Так, 28.01.2018 року, ОСОБА_7 , діючи за вказівками ОСОБА_5 , з відома ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та встановленої в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під керівництвом ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину "АТБ", який розташований по вул. Козацькій в м. Енергодар, Запорізької області продовжив висловлювати незаконні вимоги потерпілому ОСОБА_8 , щодо передачі йому частини грошових коштів. Потерпілий ОСОБА_8 , сприйнявши вказані та попередні погрози як реальні, боячись за своє життя та здоров`я, передав у вище вказаному місці ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 3 000 гривень та 100 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 2 874 гривні, загальна сума становить 5 874 гривні, в рахунок погашення неіснуючої заборгованості.

Продовжуючи свої протиправні дії направлені на досягнення злочинного умислу, з січня 2018 року до 29 березня 2018 року, знаходячись в невстановлених місцях на території Запорізької області, ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, під керівництвом ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , із відома встановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи повторно, із корисливих спонукань, телефонували на номер мобільного телефону НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_8 , і зустрічаючись з останнім на території Запорізької області, погрожуючи йому насильством, небезпечним для життя та здоров`я, висловлювали вимогу в подальшій передачі 5000 доларів США, на що ОСОБА_8 , боячись за своє життя та здоров`я, погоджувався та обіцяв підшукати зазначену суму грошових коштів, яку вимагали від нього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не виконав злочинні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ними було прийнято рішення про посилення морального тиску на ОСОБА_8 , що виразилося в систематичних погрозах нанесенням тілесних ушкоджень та подальшому нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

З цією метою, 21.03.2018 приблизно о 17 години 30 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , зі вказівками ОСОБА_5 , із відома встановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у ході зустрічі із потерпілим ОСОБА_11 біля магазину «Каштан», у м. Енергодар, вул. Казацька 11/13, де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті особисте збагачення, шляхом одержання грошових коштів через вимагання, із корисливих мотивів, отримавши відмову потерпілого ОСОБА_8 сплачувати іншу частину боргу в сумі 4800 доларів США, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 почали наносити удари кулаками та ногами в область голови та тулуба потерпілому ОСОБА_8 чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока, рубця на слизовій лівої щоки, які згідно висновку експерта №40/Д від 05.04.2018 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з відома та згоди усіх співучасників, поставив вимогу, щоб останній до 16 години 00 хвилин 05.05.2017 року передав йому грошові кошти в сумі 5000 доларів США або переоформив на його знайомого автомобіль «Kia Cerato» д.р.з НОМЕР_2 , яким фактично володів та користувався потерпілий, право власності на який було зареєстровано за третьою особою.

Внаслідок здійснення систематичних погроз та нанесенню тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 , сприйнявши погрози застосування насильства від ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , які діяли за вказівками ОСОБА_5 , як реальні і дійсні, погодився з їхньою вимогою та 29.03.2018 о 14 годині 00 хвилин, з метою переоформлення права власності на автомобіль «Kia Cerato» д.р.з НОМЕР_2 , приїхав на зазначеному транспортному засобі до будинку АДРЕСА_2 , в якому розташовано Територіальний сервісний центр № 2346 РСЦ МВС в Запорізькій області, а також запросив до зазначеного місця особу, яка за довіреністю мала право розпорядження зазначеним вище транспортним засобом, з метою його переоформлення на іншу особу в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , які, за виключенням ОСОБА_5 , який координував дії співучасників, вже чекали їх на зазначеному місці.

Діючи під протиправним впливом ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_8 передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Kia Cerato» д.р.з НОМЕР_2 та ключі від зазначеного автомобіля третій особі, яку попередньою підшукали ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , яка за довіреністю зняла з реєстрації з метою подальшого відчудження автомобіль «Kia Cerato», якому було надано тимчасовий н.з. НОМЕР_3 , в інтересах третіх осіб.

Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 були затримані співробітниками правоохоронних органів на зазначеному місці.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на суму 3 000 гривні, 100 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 2 874 гривні, 5600 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 145 600 гривень, загальна сума становить 154 474 гривень.

18.09.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України,

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 16.02.018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

18.09.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України.

Європейський суд з прав людини наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним в сенсі пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин (рішення у справах „Нештак проти Словаччини та „Хайредінов проти України).

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Слідчий суддя вважає не доведеними та не підтвердженими належними доказами в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні, виходячи з наступного.

З наданих матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадження строк досудового розслідування був встановлений до 30.09.2018 року, 18.09.2018 року підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000084 від 16.02.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України, та 22.09.2018 року надано доступ до матеріалів кримінального провадження з метою їх ознайомлення. З урахуванням зазначеного, на час розгляду даного клопотання строк досудового розслідування до його спливу становить 12 днів.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що з моменту повідомлення про підозру 18.09.2018 року підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник станом на 22.09.2018 року ознайомлені з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, тому підстав вважати, що підозрюваний, який самостійно з`явився у судове засідання по розгляду даного клопотання, буде перешкоджати проведенню досудового розслідування, строк якого спливає, слідчим суддею не встановлено. За викладених обставин слідчий суддя в тому числі вважає необґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що за для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам є недостатнім застосування біль м`яких запобіжних заходів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України, раніше не засуджений.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Виходячи із встановлених обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність об`єктивних даних, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 , а також відсутність обґрунтованих підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки в ході розгляду клопотання встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак не встановлено даних на підтвердження інших обставин, які є підставою для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити сторонам кримінального провадження про те, що питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного за клопотанням учасників судового провадження може бути вирішено під час підготовчого судового засідання судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 215 КПК України.

Вирішуючи питання про встановлення строку дії ухвали, слідчий суддя виходить з вимог ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії даної ухвали до 09.10.2018 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України залишити без задоволення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

-прибувати на виклик слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Встановити строк дії ухвали до 09.10.2018 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1