Справа №:755/8675/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 08.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках даного кримінального провадження.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 являвся одноосібним власником ПП «ЮРІКОН» () юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема (Січових Стрільців), 84. Основний вид діяльності підприємства здача в оренду нерухомого майна. У власності та на балансі ПП «ЮРІКОН» перебувають нежилі приміщення з №1 по №8 (групи приміщень №30) (в літ.А) загальною площею 82 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір статутного капіталу становить 521 000 грн.

Приблизно в кінці березня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в Макдональдзі біля станції меторо Лівобережна у Дніпровському районі м.Києва. Тоді ОСОБА_5 запропонував придбати в ОСОБА_4 ПП «ЮРІКОН» при цьому повідомив, що на той час в нього не було грошей для розрахунку. Також, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_4 , що в нього є добре прорахований бізнес план, за допомогою якого, використовуючи ПП «ЮРІКОН» та належні підприємству приміщення площею 82 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зможе без проблем розрахуватись з ОСОБА_4 найближчим часом. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 550 тис.грн. за ПП «ЮРІКОН», а також повідомив, що особисто займеться питанням оформлення купівлі-продажу підприємства.

У подальшому, ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 для підписання якісь документи по ПП «ЮРІКОН» згідно із їх попередньою домовленістю. Після всіх цих дій ОСОБА_5 неодноразово продовжував запевнювати ОСОБА_4 що розрахується за ПП «ЮРІКОН».

Однак, у подальшому ОСОБА_5 почав все рідше відповідати на телефонні дзвінки, а при розмовах з ОСОБА_4 розповідав що в нього виникли певні складнощі, але він обов`язково розрахується. Вже на початку червня поточного року ОСОБА_5 перестав виходити на зв`язок з ОСОБА_4 , при цьому відповідно до реєстраційних даних підприємства ОСОБА_5 значиться єдиним власником та керівником ПП «ЮРІКОН», а також 06.06.2018 видано дублікат договору купівлі-продажу нежилих приміщень та відбуваються сумнівні реєстраційні дії із підприємством.

На підставі викладеного, 08.06.2018 прокурором ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами: частки в статутному капіталі (корпоративні права) ПП «ЮРІКОН» () юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема (Січових Стрільців), 84 в розмірі 521 000, 00 грн., що становить 100% статутного капіталу ПП «ЮРІКОН»; нежилих приміщень з №1 по №8 (групи приміщень №30) (в літ.А) загальною площею 82 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Тож, заявник, враховуючи положення ст. 170 КПК України, просив накласти на це майно арешт з підстав вказаних у частині 2 зазначеної статті Кодексу.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, враховуючи положення ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати дане клопотання у відсутність інших учасників процесу, тож дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думкою заявника про те, що необхідно накласти арешт на нежитлові приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 30) (в літ. А) загальною площею 82 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що клопотання в частині накладення арешту на нежитлові приміщення з №1 по №8 (групи приміщень №30) (в літ.А) загальною площею 82 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , є обґрунтованим, та підлягає задоволенню в частині.

Однак в частині накладення арешту на частку в статутному капіталі (корпоративні права) ПП «ЮРІКОН» () юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема (Січових Стрільців), 84 в розмірі 521 000, 00 грн., що становить 100% статутного капіталу ПП «ЮРІКОН» клопотання задоволеною не підлягає зважаючи, що у даному випадку, слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання заявника, не було встановлено на підставі об`єктивних даних з дотриманням принципу «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), що накладення арешту на частку в статутному капіталі (корпоративні права) ПП «ЮРІКОН» () юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема (Січових Стрільців), 84 в розмірі 521 000, 00 грн., що становить 100% статутного капіталу ПП «ЮРІКОН» є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і нестановитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, як наслідок слідчий суддя не знаходить передумов для задоволення клопотання в цій частині.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлові приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 30) (в літ. А) загальною площею 82 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження зазначеним майном.
Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15 год. 35 хв. 08.06.2018.

Слідчий суддя: ОСОБА_1