Дата документу 08.08.2018
Справа № 334/1354/17
Провадження № 1-кп/334/89/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення судово-медичної експертизи в кримінальному провадженні №0004375 від 12.09.2015р. відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:
Кримінальне провадження №0004375 від 12.09.2015р. відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України знаходиться у провадженні судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0004375 від 12.09.2015р. відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження, у відношенні ОСОБА_6 наявні висновки експертів, щодо результатів експертиз, що були проведені на підставах постанов слідчих органу досудового розслідування.
Так у Висновку експерта за № 4487 від 29.10.2015 року (експерт ОСОБА_7 ) був зроблений висновок про те, що у ОСОБА_5 в наявності струс головного мозку, перелом кісток носа крововиливи обох очей, припухлість м`яких тканей в області носа, і ці ушкодження кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження за «Правилами судово-медичного визначення ступени тяжкості тілесних ушкоджень» від 1995 року
Аналогічний висновок був зроблений і у Висновку експерта № 5013Д від 08.12- 11.12.2015 року (експерт ОСОБА_7 ) про легку ступінь тілесних ушкоджень.
Натомість, на підставі постанови слідчого відділу Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 21.01.2016 року була проведена комісійна судово- медична експертиза під головуванням експерта ОСОБА_8 . У висновку експерта № 20/к від 20.01.-22.01.2016 року на підставі нормативів, що викладені у Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи (Інструкція затверджена Міністерством фінансів СРСР № 2 (Д) від 08.01.1986 року, зазначається висновок про те, що струс головного мозку ОСОБА_5 оцінювався як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Крім того, експерти у підготовленому Висновку № 20/к на сторінці 12 не зазначають повної назви нормативно-правового документу, яким керувались при винесені висновку, а також не навадять конкретної норми (пункт, підпункт, частина, стаття, тощо) даного документу.
В пошуковій системі Doogle, в мережі інтернету зазначені два нормативних документа під назвою Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько- страхової експертизи. Одна з них за № 2 від 08.01.1986 року, та затверджений Міністерством фінансів СРСР, а інша з аналогічною назвою № 56 від 30.03.1981 року.
В той же час, інші ушкодження, що мав ОСОБА_5 , а саме: синці навколо очей, перелом кісток носа із зміщенням оцінені експертами ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за іншою методикою, а саме вже Правилами судово-медичного визначення ступени тяжкості ушкоджень від 1995 року, що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6.
Таким чином, інші тілесні ушкодження кваліфіковані за іншими правилами, затвердженими вітчизняним законодавством, оцінені експертами як легкі тілесні ушкодження.
Для усунення суперечностей в експертизах просить призначити судову-медичну експертизу, на вирішення експертів поставити наступні запитання: «Яка локалізація, та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, що мав ОСОБА_5 .?».
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор та потерпілий проти задоволення клопотання заперечували.

Суд, заслухавши учасників процесу, ознайомившись з наданими документами, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, тобто, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п.1.2.10. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

В заявленому клопотанні захисником не зазначено яку саме експертизу необхідно призначити (повторну, додаткову).

Таким чином, клопотання суперечить вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст., 242, 332 КПК України , суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення судово-медичної експертизи в кримінальному провадженні №0004375 від 12.09.2015р. відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1