Категорія:в порядку КПК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника власника арештованих активів директора ТОВ «МІНІСКАЙ» на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2018 року про накладення арешту на активи ТОВ «МІНІСКАЙ»,
В С Т А Н О В И В:
19 вересня 2018 року начальник відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на активи суми ліміту з податку на додану вартість в системі електронного адміністрування в ДФС України, суб`єктів господарювання в тому числі ТОВ «МІНІСКАЙ», шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Клопотання умотивовано тим, що СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 17 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, з метою недопущення зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна та в подальшому несплати до бюджету податків і зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку, начальник відділу звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді від 19 вересня 2018 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на активи ТОВ «МІНІСКАЙ». Розгляд клопотання відбувся без повідомлення власників арештованих активів про час та місце розгляду провадження та їх участі в судовому засіданні.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на активи ТОВ «МІНІСКАЙ», з метою недопущення зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна та в подальшому несплати до бюджету податків і зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку, а тому клопотання начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

В поданій апеляційній скарзі директор ТОВ «МІНІСКАЙ» ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на активи даного товариства необґрунтованою. Посилається на те, що судом, всупереч вимогам ч.1 ст. 172 КПК України, ТОВ «МІНІСКАЙ» не повідомлялося про час та місце розгляду клопотання прокурора, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин. Також зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам законодавства України та практиці Європейського Суду з прав людини, в тому числі вимогам статей 173, 172, 170, 98 КПК України. Не враховано наслідків для підприємства, яке не зможе постачати товари та надавати послуги контрагентам і сплачувати податкові зобов`язання з ПДВ. Просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга директора ТОВ «МІНІСКАЙ» ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Враховуючи те, що власник арештованих активів не повідомлявся та не брав участі у розгляді клопотання, даних про вручення ТОВ «МІНІСКАЙ» копії оскаржуваної ухвали слідчого судді в матеріалах провадження немає, тому строк апеляційного оскарження апелянтом не пропущений, оскільки відповідно до вимог абз.2 ч.3 ст.395 КПК України даний строк обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Доводи апелянта про необґрунтованість клопотання та безпідставність накладення арешту на активи не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами провадження.
З матеріалів клопотання, зокрема висновку аналітичного дослідження від 13.08.2018, проведеного працівниками сектору боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, рапортів та карток платників податків вбачається, що використовуючи реквізити підконтрольних вигодоформуючих підприємств та транзитних суб`єктів господарської діяльності, «організатор» та учасники «конвертаційного центру» забезпечують штучне завищення податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат для підприємств реального сектору економіки шляхом документального оформлення безтоварних операцій. Для прикриття незаконної діяльності, формуються та реєструються офіційні документи видаткові та податкові накладні, в які вносяться завідомо неправдиві дані про нібито проведені фінансово-господарські операції.
За результатами аналізу фінансово-господарської діяльності підконтрольних учасникам «конвертаційного центру» вигодоформуючих та транзитних суб`єктів господарської діяльності встановлено, що вони не мають виробничих потужностей та складських приміщень; не мають автотранспорту для перевезення вантажів; кількість співробітників на даних підприємствах становить 1-2 працівники, що фізично унеможливлює виконання договірних умов у задекларованих обсягах; наявність «пересортиці» (в документах бухгалтерського обліку суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності зазначається надходження одного виду товару, а в подальшому такими підприємствами у облікових документах відображається реалізація іншого виду товару); всі вони мають однакові ІР-адреси та розрахункові рахунки в одних банківських установах, чим стверджується їх підконтрольність одній групі осіб.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності апеляційний суд вважає, що скасування накладеного слідчим суддею арешту на активи суми ліміту з податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна та в подальшому не сплати до державного бюджету податків і зборів, що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку.
Крім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «МІНІСКАЙ» не є платником ПДВ, суперечать іншим доводам цієї ж апеляційної скарги, згідно яких накладений арешт позбавляє товариство-платника ПДВ здійснювати господарську діяльність, позбавляючи його постачати товари, надавати послуги та сплачувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість.
Згідно картки платника податків, кількість працівників ТОВ «МІНІСКАЙ» не може забезпечити в повному обсязі господарських зобов`язань даного товариства, чим в черговий раз спростовуються доводи апеляційної скарги.
Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на активи суми ліміту з податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ «МІНІСКАЙ».
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника власника арештованих активів - директора ТОВ «МІНІСКАЙ» ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2018 року в частині накладення арешту на активи «МІНІСКАЙ» без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: