КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 жовтня 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року,

за участі: прокурорів захисників підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого про підозру.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що кримінальне провадження у якому оскаржується повідомлення про підозру ОСОБА_5 розпочато в 2013 році і на той час діяла редакція КПК України 2012 року зі змінами відповідно до Закону № 767- VІІІ від 23 лютого 2014 року, а тому підстави для оскарження повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 303 КПК України відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею за скаргою ОСОБА_5 від 27 червня 2018 року на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000507.

Щодо строків апеляційного оскарження, ОСОБА_5 зазначає, що ні він, ні його захисник до слідчого судді не викликалися, під час оголошення оскаржуваної ухвали присутні не були, а її копію отримали лише 18 липня 2018 року, що підтверджується роздруківкою інформації з сайту ПАТ «Укрпошта».

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконна, оскільки ухвалена без додержання вимог щодо кримінального провадження, зокрема ст.ст. 2, 3, 7-9, 21, 22, 24, 26, 303 КПК України та практики ЄСПЛ, необґрунтована, оскільки ґрунтується не на матеріалах справи на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до закону, та невмотивована.

Автор апеляційної скарги звертає вагу на те, що оскаржувана ухала постановлена поза межами нарадчої кімнати, а тому ухвала не відповідає ст.ст. 110, 371, 372 КПК України, оскільки ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою 27 червня 2018 року, а оскаржувана ухвала постановлена 05 червня цього ж року, майже за місяць до надходження скарги ОСОБА_5 до канцелярії суду.

Зазначає, що відомості про кримінальне провадження № 0000507 внесено до ЄРДР до введення в дію п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України. Однак відповідні відомості про дату та час повідомлення ОСОБА_5 про підозру у кримінальному провадженні, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, із зазначенням статей КК України внесено до ЄРДР в порядку ч. 4 ст. 278 КПК України 25 квітня 2018 року (або пізніше), тобто після введення в дію норми закону, яка надає право оскаржити повідомлення про підозру на досудовому слідстві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та письмові пояснення до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, 04 липня 2018 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою про визнання необґрунтованим та скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, в кримінальному провадженні № 0000507. При цьому будь-яких обґрунтованих доводів того, що відомості у згаданому кримінальному провадженні внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань вже після 16 березня 2018 року у скарзі не наведено і таких доказів до неї не долучено.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року у відкритті провадження за вказаною скаргою підозрюваного та його захисника було відмовлено.

Відмовляючи на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_5 про визнання необґрунтованим та скасування у кримінальному провадженні № 0000507 щодо ОСОБА_5 , повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, слідчий суддя, вивчивши матеріали, додані до скарги, прийшов до правильного висновку, що кримінальне провадження у якому оскаржується повідомлення про підозру розпочато в 2013 році, а тому підстави для оскарження повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 303 КПК України відсутні.

Зокрема, згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Згідно з п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

З огляду на те, що відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000507 були внесені до 16 березня 2018 року, а ОСОБА_5 лише 25 квітня 2018 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_5 в даному випадку застосовуватися не можуть.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_5 про визнання необґрунтованим та скасування у кримінальному провадженні № 0000507 щодо ОСОБА_5 , повідомлення останнього про підозру.
Доводів апеляційної скарги з приводу того, що оскаржувана ухала постановлена поза межами нарадчої кімнати, так як ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою 27 червня 2018 року, а ухвала слідчого судді постановлена 05 червня цього ж року, - колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала постановлена 05 липня 2018 року, що підтверджується матеріалами провадження.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого про підозру, - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/165/2018 Категорія ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1