Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/174/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Сирдар`я республіки Казахстан, українку, громадянку України, заміжню, із малолітньою дитиною на утриманні, із середньою освітою, безробітну, таку, яка проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 /три тисячі чотириста/ грн. на користь держави, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Ухвалено обвинувачену звільнити від відбування призначеного покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалено пред`явлений у кримінальному провадженні цивільний позов задовольнити частково та стягнути з обвинуваченої на користь потерпілого ОСОБА_8 заподіяну майнову шкоду в розмірі 26 723 гривень 75 копійок, моральну (немайнову) шкоду в розмірі 6 000 гривень 00 копійок.
Ухвалено стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати в розмірі 6 769 гривень 80 копійок.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнана винуватою за вчинення: порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_7 , 20 грудня 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, керуючи легковим автомобілем "Chevrolet Lacettі", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , рухалась по автомобільній дорозі Т-24-15 Тальне Нерубайка Голованівськ Ульяновка на 18 кілометрі + 900 метрів між селами Кам`янече та Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, зі сторони села Кам`янече.
Під час руху ОСОБА_7 проявила особисту неуважність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху та порушила вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, які регламентують - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
ОСОБА_7 не вибрала безпечної швидкості руху транспортного засобу в складних погодних та дорожніх умовах, які полягали у наявності мокрої проїжджої частини, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та напрямок, чим позбавила себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем. Внаслідок чого допустила занос автомобіля на проїзній частині та подальший його виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з легковим автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому середньої третини діалізу лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, яке має ознаки середнього ступеня тяжкості, так як викликає тривалий розлад здоров`я на строк більше трьох тижнів.

В апеляційних скаргах:

обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в цій частині.

Свої вимоги мотивує наступним.

Не погоджується з стягненням судом з неї на користь потерпілого майнової та моральної шкоди.

Вказує, що вона не може бути відповідачем у даному кримінальному провадженні, оскільки її цивільну відповідальність та відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди взяла страхова компанія ПрАТ СК «Уніка», що підтверджується наданим суду страховим полісом.

Відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів», договір страхування надає права третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто, наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього.

Зазначає, що судом стягнуто з неї крім витрат, пов`язаних із лікуванням, витрати на придбання продуктів харчування без рекомендацій лікаря-дієтолога, також і немає даних про те, що у лікарні не годують. Потреба у додаткових витратах встановлюється висновком медико-соціальної експертної комісії, висновок якої в справі відсутній.

Потерпілий ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні 11 днів; для відшкодування суду надано білети на проїзд в автобусі, всього 10 поїздок в грудні 2016 року, які, на переконання особи, яка подала апеляційну скаргу, здійснювалися невідомо ким, і з якої причини.

Крім білетів на проїзд в автобусі, суду надано 26 фіскальних чеків на придбання бензину, однак по декілька заправок автомобіля в день вказує на те, що позивачем збиралися фіскальні чеки, по яких він не заправляв автомобілі, і вони не є, і не можуть бути належними та допустимими доказами витрат, що пов`язані із лікуванням потерпілого.

Згідно із фіскальними чеками та рахунком-фактурою на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, потерпілим витрачено власних коштів на загальну суму 17 368 гривень 69 копійок, але ж судом стягнуто з неї 26 723 гривень 75 копійок.

При цьому, вказує, що судом прийнято необґрунтоване рішення щодо відшкодування нею витрат на харчування, поїздки в автобусі, заправки автомобіля пальним, так як суду не надано доказів про необхідність даних витрат.

Також, вважає, що витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 має нести страхова компанія ПрАТ СК «Уніка»; згідно із позовом страхова компанія залучена в якості третьої особи, але питання про участь страхової компанії судом не вирішена;

Потерпілий ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання цивільного позову - змінити, а саме, в частині стягнення з обвинуваченої на його користь моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, стягнути з обвинуваченої на його користь 50 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Вважає, що судом першої інстанції не об`єктивно з`ясовано обставини для повного задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, так як докази, що підтверджують моральні психологічні переживання, пов`язані з ушкодженням здоров`я, не були належним чином досліджені та оцінені судом.

Наведені обставини підтверджуються випискою з медичної карти стаціонарного хворого, відділення хірургії та травматології Уманської міської лікарні, виданої лікуючим лікарем та завідуючим відділенням.

Зазначає, що йому завдано немайнових втрат, які позначили негативні зміни у його житті: думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервовість, дратівливість, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

В момент отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, операції, післяопераційного періоду, він переніс значний фізичний біль, емоційний стрес, що супроводжувалося відчуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я.

Також, впродовж періоду лікування почувався незручно, оскільки вимушений був пристосовуватися до негативних умов існування як: ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення.

Як наслідок перенесеної операції, він має ряд негативних наслідків: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, емоційна напруга, тривога з приводу майбутнього, тощо.

Впродовж певного періоду лікування, був непрацездатним, дотепер залишається обмеження трудової продуктивності, що тягне за собою погіршені можливості отримання прибутків.

Наслідки події потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних, матеріальних ресурсів, вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, апеляцію потерпілого задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків..

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У межах даного кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржений в частині цивільного позову.
Відтак, колегія суддів не надає оцінки фактичним обставинам провадження, доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації її дій, вважаючи винуватість останньої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за яке її засуджено доведеною, а кваліфікацію дій за ч. 1 ст. 286 КК України правильною.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні судом першої інстанції цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Як третю особу у цивільному позові зазначено страхову компанію «Уніка» (далі СК «Уніка»).

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, між СК «Уніка» та ОСОБА_9 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7364726, предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Chevrolet Lacetti 2008 НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 , вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , ухвалив даний цивільний позов задовольнити частково, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 заподіяну майнову шкоду в розмірі 26 723 гривень 75 копійок, моральну (немайнову) шкоду в розмірі 6 000 гривень 00 копійок.
Обвинувачена ОСОБА_7 із таким рішенням суду першої інстанції не погоджується, й суду апеляційної інстанції наголошує, що її відповідальність як учасника пригоди застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів», у зв`язку із чим вона не може бути відповідачем у даному кримінальному провадженні, оскільки її цивільну відповідальність та відшкодування заподіяної нею майнової та моральної шкоди взяла на себе СК «Уніка».
На підтвердження своїх доводів надає копію страхового полісу № АЕ/7364726.

Беручи до уваги положення ст. ст. 2, 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів», ст. 16 Закону України «Про страхування», а також положення ч. 1 ст. 128 КПК України, за якими особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, - наведені вище доводи обвинуваченої ОСОБА_7 є досить доречними.
Проте, слід зауважити на таке.
У цивільному позові зазначено та у даному кримінальному провадженні як третю особу допущено СК «Уніка».
Матеріали кримінального провадження містять пояснення щодо цивільного позову СК «Уніка».
Згідно із поясненнями СК «Уніка»: дійсно, між компанією та ОСОБА_9 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (№ АЕ/7364726).
Разом із тим, посилаючись на ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів», представник СК «Уніка» вказує, що позивач не звертався до страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування, відповідну заяву не подавав, що є обов`язковим.
При цьому, представник СК «Уніка» зазначає, що у разі звернення позивача до страхової компанії, розрахунок та виплата страхового відшкодування здійснювалася б на підставі ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів».
Вказані вище обставини судом першої інстанції не достатньою мірою досліджені, не оцінені та враховані, а відтак, ухвалено передчасне рішення в частині вирішення цивільного позову.

Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що цивільний позов у даному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду.
При цьому, учасникам судового провадження зауважується на положення ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, апеляційні скарги потерпілого та обвинуваченої підлягають частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині цивільного позову, який необхідно залишити без розгляду, надавши можливість учасникам процесу, скористатися правом звернення до суду в цивільному порядку.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , та потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 змінити в частині вирішення цивільного позову.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду.

В іншій частині вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4