Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1199/14-к
Провадження № 1-в/499/15/18
У Х В А Л А

Іменем України

"04" червня 2018 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Іванівського районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання з питання про заміну призначеного судом покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В:
Представник Іванівського сектору з питань пробації звернувся до суду з поданням про заміну покарання ОСОБА_5 з випробувального строку на позбавлення волі відповідно до вироку Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року строком на 5 років, посилаючись на наступне.
ОСОБА_5 засуджений Іванівським районним судом Одеської області 23.10.2014 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладанням на нього відповідних обов`язків, на підставі чого ОСОБА_5 був взятий на облік до Іванівського РС з питань пробації, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього обов`язків.
16.06.2015 року відповідно до указу Президента України від 22.07.2014 року «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_5 був призваний Іванівським РВК на військову службу до в/ч ПП НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .
20.04.2016 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.4 ст.407 КК України Козелецьким районним судом Чернігівської області із застосуванням ст.60, 69 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, даний вирок судом апеляційної інстанції було залишено без змін.
Однак було встановлено, що Козелецький районний суд Чернігівської області при призначенні покарання ОСОБА_5 не врахував вирок Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року.
Так, 15.06.2017 року Козелецьким районним судом було переглянуто справу по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України за ново виявленими обставинами та винесено вирок, відповідно до якого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначено за цим вироком покарання частково приєднано не відбуте покарання у виді двох років та одного місяця позбавлення волі за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року і остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На вищезазначений вирок засудженим було подано апеляційну скаргу, яку було задоволено частково, вирок Козелецького районного суду від 15.06.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
27.02.2018 року у судовому засіданні при розгляду обвинувачення відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України в Козелецькому районному суді Чернігівської області прокурор відмовився від підтримання обвинувачення в суді про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим провадження по справі було закрито.
Отже, ОСОБА_5 вичинив новий злочин в період іспитового строку, отже йому необхідно змінити покарання з випробувального терміну на позбавлення волі відповідно до вироку Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року.

У судовому засіданні представник органу пробації вважав за можливе подання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне повернути подання на доопрацювання

Засуджений просив суд відмовити у задоволенні подання в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали подання, вислухавши думку учасників судового процесу, прийшов до висновку про необхідність повернення матеріалів подання до Іванівського РС з питань пробації для доопрацювання у зв`язка з наступним.

Відповідно ч. 1 п. 11 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Так, відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно з положенням ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 будучи засудженим за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладанням на нього відповідних обов`язків, вчинив новий злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, за вчинення якого вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.04.2016 року його визнано винним та призначено покарання у виді арешту строком на 3 місяці, вирок набрав законної сили 06.06.2016 року, що підтверджується копіями вироків.

Таким чином, для здійснення заміни покарання ОСОБА_6 на підставі ст.71, 78 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України суду необхідні відомості щодо відбування ОСОБА_5 покарання призначеного вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.04.2016 року, однак матеріали справи даної інформації не містять.

Також, у поданні представник органу з питань пробації керується положенням ч.2 ст.78 КК України, відповідно до яких, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Однак у матеріалах подання відсутні докази про вчинення засудженим адміністративних правопорушень та факти накладення на нього адміністративних стягнень.

За таких обставин в задоволенні подання інспектора Іванівського районного сектора з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 , слід відмовити, матеріали подання повернути до Іванівського районного сектора з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ для доопрацювання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання інспектора Іванівського районного сектора з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ про заміну призначеного судом покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Матеріали подання повернути до Іванівського районного сектора з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ для доопрацювання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 07.06.2018 року.

СуддяОСОБА_1