Справа № 646/6743/18
№ провадження 1-в/646/405/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.18року м.Харків
Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України на підставі ст. 610 КПК України, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого на посаді директора ТОВ «Серпен-груп», розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого за вироком суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :
26 вересня 2018 року (вих. № 5516-30-18-12.1/2 від 17.09.2018 р.) до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України на підставі ст. 610 КПК України відносно ОСОБА_4 , засудженого за вироком суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 328-1, ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. Та вирок Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року ухвалою судової колегії з кримінальних справ Гомельського обласного суду залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його адвоката без задоволення.

Клопотання мотивовано тим, що Наказом Міністерства юстиції України № 2905/5 від 10 вересня 2018 року, прийнято рішення про прийняття в Україну громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком суду іноземної держави, відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 4 договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, та на підставі запиту Генеральної прокуратури Республіки Білорусь від 10.08.2018 року за N 17-182-2018.

ОСОБА_4 засуджено вироком суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь (незаконному, без мети збуту, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів), ч. 1 ст. 328-1 КК Республіки Білорусь (незаконному переміщенні через митний кордон Євразійського економічного союзу і Державного кордону Республіки Білорусь наркотичних засобів), ч. 1, 2 ст. 72 КК Республіки Білорусь до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму без конфіскації майна, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виправній установі "Виправна колонія N 17" управління Департаменту виконання покарань МВС Республіки Білорусь по Могилевській області, кінець строку відбуття покарання 31 грудня 2020 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_2 .

Листом від 10.08.2018 року за N 17-182-2018 Генеральною прокуратурою Республіки Білорусь надано згоду на передачу засудженого ОСОБА_4 в Україну для подальшого відбування покарання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 Кримінального процесуального кодексу України - Міністерство юстиції України у разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду із клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Кримінального процесуального кодексу України - клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання Міністерства юстиції України за обставин, викладених в ньому. Проти задоволення клопотання не заперечував.

В судове засідання не з`явився заявник - представник Міністерства юстиції України, проте, в клопотанні просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ст. 539 КПК України, неприбуття належним чином повідомленого заявника не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, розглянувши вищевказане клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку, що з урахуванням визначених ст. 610 КПК України положень, клопотання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України "Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 рік" встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Статтею 11 вказаної Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Частинами 3, 4 ст. 610 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України. При розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, зазначає, що чинним на території України є Закон України "Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року".

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Як слідує з поданих на розгляд матеріалів відносно засудженого ОСОБА_4 - вироком суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року останнього засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь, ч. 1 ст. 328-1 КК Республіки Білорусь, ч. 2 ст. 72 КК Республіки Білорусь, шляхом поглинення менш суворого покарання більш сувориму у вигляді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, залишено попередню - тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31 грудня 2017 року. На підставі ч. 1 ст. 75 ККРеспубліки Білорусь зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 31 грудня 2017 року по 29 березня 2018 року. Вирішено долю речових доказів.

Відповідно до діючого кримінального законодавства України, а саме згідно ч. 1 ст. 305 КК Україниконтрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Згідно ч. 1 ст. 309 ККУкраїни незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Тобто ч. 1 ст. 328-1 КК Республіки Білорусь за своїм змістом відповідає ч. 1 ст. 305 КК України, а ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь за своїм змістом відповідає ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, враховуючи, що вчинені засудженим ОСОБА_4 діяння за вироком суду Республіки Білорусь є злочинами, відповідальність за які, передбачена Кримінальним Кодексом України, слід дійти висновку, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Республіки Білорусь у відповідність із кримінальним законодавством України.

Окрім того, ч. 1, 2 ст. 72 КК Республіки Білорусь відповідає частині 1, 2 ст. 70 КК України. Зокрема при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Слід зазначити, що остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим згідно чинного законодавства України буде дорівнювати 5 рокам позбавлення волі, що значно погіршує становище засудженого ОСОБА_4 ..

Однак відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання. Однак якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Тому, виходячи з положень п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України, суд приходить до висновку, що покарання призначене за вироком суду Республіки Білорусь засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміні не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням слід остаточно призначити ОСОБА_4 за вироком суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 /три/ роки.

Крім того ч. 1 ст. 75 КК Республіки Білорусь відповідає положенням ч. 5 ст. 72 КК України, а саме попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Таким чином суд зазначає, що на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 31 грудня 2017 року по 29 березня 2018 року із розрахунку один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 611 КПК України виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі ж самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених у Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року, тобто судом іншої держави, який приведено у відповідність із законодавством України, тому враховуючи правові норми чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства України та норми міжнародного законодавства, ратифіковані Верховною радою України, вирішення питань на стадії виконання вироку, у тому числі щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення належить до виключної компетенції судів держави виконання вироку. При цьому порядок виконання покарання є загальним для всіх засуджених.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. ст. 602, 603, 610, 611 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Вирок суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 30 березня 2018 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь, ч. 1 ст. 328-1 КК Республіки Білорусь та призначено остаточне покарання, відповідно до положень ч. 2 ст. 72 КК Республіки Білорусь, у виді позбавлення волі строком 3 роки без конфіскації майна з відбуванням покарання у виправній колонії посиленого режиму - привести у відповідність до законодавства України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі за ч. 1 ст. 305 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

З урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 31 грудня 2017 року року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період: з 31 грудня 2017 року по 29 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України.

Суддя ОСОБА_1