Дата документу 27.06.2018 Справа № 554/4804/18
Провадження №1-кс/554/5793/2018
У Х В А Л А

іменем України

27 червня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2018 року за №0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому просить накласти арешт на паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , 1983 р.н., перепустку ПАТ «ПТРЗ» на ім`я ОСОБА_5 , зв`язку ключів та спортивну куртку «Адідас», які було вилучено під час огляду 25.06.2018 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000632 від 15.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що 14.06.2018 року близько 15.00 год., невстановлена особа, поблизу сходів до р.Ворскла, що зі сторони будівлі № 12, що по вул.Миру в м.Полтава, здійснила напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_5 , що виразилось у нанесенні ударів по голові, від яких ОСОБА_5 втратив свідомість, відкрито заволоділа курткою ОСОБА_5 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Леново А 516», ІМЕІ НОМЕР_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та оригінал ідентифікаційного коду на його ім`я, чим спричинила останньому матеріальної шкоди на суму 1960 грн.

25.06.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 , добровільно надав для огляду та подальшого вилучення спортивну куртку «Адідіас», в кишені якої був паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , 1983 р.н., перепустку ПАТ «ПТРЗ» на ім`я ОСОБА_5 , зв`язку ключів та пояснив, що вказані речі він знайшов поблизу р. Ворскла, які в цей же день були в визнані речовим доказом та приєднані до матеріалів провадження як речовий доказ.

Слідчий вказує, що вилучене в ході огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Завданням арешту майна слідчий вказує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Беручи до уваги, що речі, які були виявлені та вилучені під час огляду 25.06.2018 року мають суттєве значення для вказаного кримінального провадження, оскільки є речовими доказами та в подальшому з вказаними вище речами необхідно буде проводити необхідні слідчі дії, що матиме значення для повного, всебічного та обєктивного розслідування вказаного кримінального провадження, слідчий вважав необхідним накласти арешт на майно.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду місця події 25.06.2018 року.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом установлено, що 14.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та згідно витягу зазначені дані про те, що 14.06.2018 року близько 15.00 год. невстановлена особа поблизу сходів до р.Ворскла, що зі сторони будівлі №12, що по вул.Миру в м.Полтава, здійснила напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_5 , що виразилось у нанесенні ударів по голові, від яких ОСОБА_5 втратив свідомість, відкрито заволоділа курткою ОСОБА_5 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Леново А516», ІМЕІ НОМЕР_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та оригінал ідентифікаційного коду на його ім`я, чим спричинила останньому матеріальної шкоди на суму 1960 грн.

Згідно копії протоколу огляду від 25.06.2018 року вбачається, що під час огляду місця події за адресою: вул.Стрітенська, буд.16, м.Полтава в приміщенні ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області у ОСОБА_6 було виявлено і вилучено наступне майно: паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , 1983 р.н., перепустку ПАТ «ПТРЗ» на ім`я ОСОБА_5 , зв`язку ключів та спортивну куртку «Адідас», які останній добровільно видав працівникам поліції.

Згідно матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 25.06.2018 року вищевказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000632.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вилучене майно могло зберегти на собі сліди злочину, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч.1 ст.187 КК України.

Вказані дані об`єктивно підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, копією заяви ОСОБА_7 від 25.06.2018 року, протоколами за наслідками слідчих та оперативно-розшукових дій, а також матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Таким чином, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане вилучене майно, а саме зв`язка ключів та спортивну куртка «Адідас» є предметами, що могли зберегти на собі сліди злочину, можуть бути доказами кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.

Водночас, слідчий суддя вважає, що у задоволенні вимог клопотання в частині накладення арешту на паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , 1983 р.н., та перепустку ПАТ «ПТРЗ» на ім`я ОСОБА_5 , оскільки слідчим не було доведено, що вказані документи мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні за ознаками ч.1 ст.187 КК України, та існує ризик їх втрати або знищення цих документів як речових доказів, оскільки вони належать безпосередньо ОСОБА_5 можуть бути необхідними останньому для реалізації його прав і свобод як людини і громадянина, а їх арешт може призвести до невиправданого обмеження конституційних прав особи.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 на час розгляду клопотання не є підозрюваним у кримінальному провадженні, а тому відсутні підстави для накладення арешту на документи особи у кримінальному провадженні, де останній зазнав нападу невідомої особи.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на зв`язку ключів та спортивну куртку «Адідас», які було вилучено під час огляду 25.06.2018 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши місцем зберігання вказаних речей у камері зберігання речових доказів ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Пол тавській області за адресою: вул.Стрітенська, буд.16, м.Полтава.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1