Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/187/18
Провадження по справі № 1-кп/281/43/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду в смт Лугини відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 20.02.2018, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Путиловичі, Лугинського району, Житомирської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 04.01.2017 за ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі ст. 69 КК України до 80 годин громадських робіт;
-вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 27.03.2018 за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2018 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшла до будинку свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: с. Старі Новаки, Лугинського району, Житомирської області, щоб поспілкуватися. В ході розмови ОСОБА_3 помітила у веранді будинку ОСОБА_5 велосипед «Аіст» синього кольору, який належить на праві власності його дочці ОСОБА_6 . ОСОБА_3 попросила ОСОБА_5 вказаний велосипед, щоб поїхати в с. Червона Волока, Лугинського району у власних справах, на що останній відмовив. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на викрадення чужого майна велосипеду синього кольору марки «АІСТ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю власника велосипеду і ОСОБА_5 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала даний велосипед і з місця події зникла, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2272,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро розкаялася і послідовно дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Обвинувачена повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде, у потерпілої попросила вибачення.
Показання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, що даний злочин, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше судима і має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не стала та вчинила новий корисливий злочин, за місцем реєстрації та проживання характеризується незадовільно, не одруженої, думку потерпілої, яка просила суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують покарання вчинене ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, що передбачено ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши її покарання за злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, зважаючи на те, що злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за який ОСОБА_3 обвинувачується в даному кримінальному провадженні вчинено нею 19.02.2018, тобто до ухвалення вироку Лугинським районним судом Житомирської області від 27.03.2018, за злочин, який вона вчинила 22.01.2018, і за яким вона була засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на один рік, суд вважає, що остаточне покарання її слід призначити шляхом часткового складання покарань за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Також при призначенні покарання суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши її іспитовий строк та поклавши на неї обов`язки, у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Речові докази у справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вирококм Лугинського районного суду Житомирської області від 27.03.2018, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ велосипед синього кольору марки «АІСТ», який знаходиться на зберіганні в кімнаті тимчасового зберігання речових доказів Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області передати за належністю власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1