Провадження № 1-м/761/41/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи відносно громадянина Ісламської Республіки Іран
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ісламської Республіки Іран, громадянина Ісламської Республіки Іран, одруженого, непрацюючого, який постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , номер квартири невідомий, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу до Ісламської Республіки Іран,-
В С Т А Н О В И В :
Перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу до Ісламської Республіки Іран. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що відповідно до ордеру на арешт, виданого 23.08.2017 філією Громадської прокуратури 10 району 3 (Ванак) м.Тегеран по справі №8900399, приписано арештувати ОСОБА_7 та доставити до правоохоронних органів Ірану. Оскільки, зазначена особа обвинувачується у вчиненні 23.02.2016 шахрайства та відмивання грошових коштів на суму 14.000.000.000 іранських реалів, за звинуваченням позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Таким чином, діяння інкриміновані ОСОБА_10 , підпадають під звинувачення передбачені ст.ст. 1, 2, 9 Закону по боротьбі з відмиванням грошей.06.12.2017 о 19 год. 40 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ», в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Інкриміновані ОСОБА_10 правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися, а тому перший заступник прокурора Київської області у клопотанні просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_7 до вирішення питання Міністерством юстиції України про його видачу і фактичну передачу до Ісламської Республіки Іран.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, та вважає, що з огляду на дані про особу ОСОБА_7 , обрання іншого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, може перешкодити вирішенню питання про видачу (екстрадицію) особи. Стан здоров`я ОСОБА_7 дозволяє йому перебувати в умовах слідчого ізолятору. Просив задовольнити клопотання з підстав наведених у клопотанні.
Особа відносно якої заявлено клопотання ОСОБА_7 та його захисник заперечували з приводу задоволення заявленого клопотання та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.Так, ОСОБА_11 заявив про те, що вважає усі звинувачення проти нього сфальсифікованими та заперечив свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів. Пояснив, що йому було не відомо про те, що його розшукують правоохоронні органи Ісламської Республіки Іран, останнім часом він проживав у Грузії, де безперешкодно отримав новий паспорт у консульській установі Ісламської Республіки Іран. Просить обрати щодо нього запобіжний захід у виді застави та не приймати рішення про його видачу до Ісламської Республіки Іран, де на нього чекає смертна кара.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на те, що клопотання складено щодо ОСОБА_7 , а особа, яка присутня в судовому засіданні є ОСОБА_12 , тобто інша особа. Крім того, просив звернути увагу, що у матеріалах, які надані прокурором, відсутнє рішення суду Ісламської Республіки Іран про арешт його підзахисного, а є лише подання прокурора, що не відповідає світовій практиці щодо надання дозволу на екстрадицію. Також зазначає про те, що ОСОБА_7 було затримано особою, яка не є уповноваженою службовою особою відповідно до вимог КПК України. Просив змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_7 на домашній арешт.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та особи, відносно якої розглядається клопотання, приходить до наступного висновку.
06.12.2017 о 19 год. 40 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ», в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бехбахан Іран.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2017 до ОСОБА_7 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 30 діб до надходження запиту іранської сторони про його видачу.
Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва до громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_7 застосовано та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу до Ісламської Республіки Іран, а саме до 27.04.2018 включно.
Так, встановлено, що проведення екстрадиційної перевірки стосовно Мохаммадіана Моджтаби Міністерство юстиції України, відповідно до ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Київської області.
Контроль за проведенням екстрадиційної перевірки здійснюється Генеральною прокуратурою України на підставі листа від 19.02.2018.
Як зазначено в клооптанні , в ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні 23.02.2016 шахрайства та відмивання грошових коштів на суму 14.000.000.000 іранських реалів, за звинуваченням позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є громадянином України, в тому числі рішення про надання статусу біженця на день розгляду клопотання щодо останнього не приймалося, інкриміновані Мохаммадіану Моджтаби злочини є екстрадиційними, оскільки відповідають злочинам, передбаченим ч. 4 ст. 190, ч.3 ст.209 КК України, при цьому згадані злочини передбачають покарання на строк більше одного року позбавлення волі, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 не сплив.
Також встановлено, що до клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту не було додано жодного аркуша з матеріалів екстрадиційної перевірки, хоча згідно змісту (тексту) клопотання прокурором зазначалося, що на даний час екстрадиційна перевірка триває, а також те, що до клопотання була долучена лише ксерокопія форми запиту Ісламської Республіки Іран до Інтерполу на розшук, арешт та екстрадицію, проте оригінал самого ордеру на арешт або засвідченої належним чином його копії до матеріалів клопотання не долучено, таким чином, форма запиту Ісламської Республіки Іран до Інтерполу на розшук, арешт та екстрадицію носить лише інформативний характер. У зв`язку з чим, на час розгляду клопотання відсутні належні та допустимі докази висунутої підозри ОСОБА_7 та обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запитуючою стороною (Ісламською Республікою Іран), як того вимагає Договір між Україною та Ісламською Республікою Іран про видачу правопорушників.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
У судовому засіданні прокурор не обґрунтував наявність ризику ухилення ОСОБА_7 від правоохоронних органів, оскільки, одного лише зазначення у клопотанні прокурора про застосування екстрадиційного арешту про те, що особа може здійснити дії щодо ухилення від правоохоронних органів, без достатнього обґрунтування є недостатнім.
З урахуванням положень ст. 585 КПК України, слідчий суддя, до вирішення прокуратурою Київської області питання, про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Ісламської Республіки Іран, має обрати запобіжний захід, який забезпечив би належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, з врахуванням можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - забезпечить виконання останнім, покладених на нього, процесуальних обов`язків. Контроль за виконанням яких покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що слідчий суддя при розгляді даного клопотання не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави, керуючись Договором про правові відносини та правову допомогу у цивільних та кримінальних справах між Україною та Ісламською Республікою Іран, ст. 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи відносно громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на два місяці, тобто до 25.06.2018 року включно.
Покласти на громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до прокурора, слідчого судді із встановленою періодичністю;
- не відлучатися з міста Києва без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком посвідки на тимчасове проживання, яку після реалізації права на продовження строку її дії повернути до відповідних органів державної влади.
Строк виконання обов`язків, покладених на громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_7 , визначити до 25 червня 2018 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1