Справа № 369/9736/18
Провадження №1-кс/369/3102/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 09.07.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що у липні 2018 року ОСОБА_6 , перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, в мережі Інтернет, познайомилась із ОСОБА_5 , який ввів останню в оману представившись на ім`я ОСОБА_7 та запропонував їй працевлаштування за кордоном задля вирішення її проблем майнового характеру та призначив зустріч з метою конкретизації подробиць її працевлаштування.

В подальшому, 06.07.2018, ОСОБА_6 , зустрілась із ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 та в ході спілкування з яким розповіла про своє скрутне матеріальне становище, відсутність постійного заробітку та засобів для існування, сімейні проблеми і наявні боргові зобов`язання перед банками та фізичними особами, на що останній запропонував роботу за кордоном, яка пов`язана із наданням послуг сексуального характеру, за яку ОСОБА_6 має перераховувати йому частину отриманих від незаконної діяльності грошових коштів щомісячно. ОСОБА_6 врахувавши своє скрутне матеріальне становище, надала згоду на зазначену пропозицію, проте, непокоячись про особисте життя та здоров`я повідомила про вказану подію відповідний підрозділ правоохоронних органів.

Далі, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вербування ОСОБА_6 задля подальшого здійснення стосовно неї незаконної угоди, пов`язаної із законним переміщенням за її згодою через державний кордон України для подальшої передачі іншій невстановленій особі, відомості про яку виділено в окреме кримінальне провадження, з метою подальшої сексуальної експлуатації та залучення в боргову кабалу ОСОБА_5 о 12.00 годині 11.07.2018, за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_6 та повідомив останній умови праці у будинку терпимості на території іншої держави і розрахунку за неї на свою користь та користь іншої невстановленої особи (відомості про яку виділено в окреме кримінальне провадження). Одночасно ОСОБА_5 зазначив, що задля погодження із невстановленою досудовим розслідуванням особою, що перебуває на території іншої держави (відомості про яку виділено в окреме кримінальне провадження) кандидатури ОСОБА_6 вона має надати йому власні фотографії в оголеному вигляді, після чого він дату та час вильоту за кордон повідомить додатково. ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 про те, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі тому вимушена прийняти його пропозицію.

Окрім цього, у липні 2018 року ОСОБА_8 , перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, в мережі Інтернет, познайомилась із ОСОБА_5 , який ввів останню в оману представившись на ім`я ОСОБА_7 та запропонував їй працевлаштування за кордоном задля вирішення її проблем майнового характеру та призначив зустріч з метою конкретизації подробиць її працевлаштування.

В подальшому, 06.07.2018, ОСОБА_8 , зустрілась із ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 та в ході спілкування з яким розповіла про своє скрутне матеріальне становище, відсутність постійного заробітку та засобів для існування, сімейні проблеми і наявні боргові зобов`язання перед банками та фізичними особами, на що останній запропонував роботу за кордоном, яка пов`язана із наданням послуг сексуального характеру, за яку ОСОБА_8 має перераховувати йому частину отриманих від незаконної діяльності грошових коштів щомісячно. ОСОБА_8 врахувавши своє скрутне матеріальне становище, надала згоду на зазначену пропозицію, проте, непокоячись про особисте життя та здоров`я повідомила про вказану подію відповідний підрозділ правоохоронних органів.

Далі, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вербування ОСОБА_8 задля подальшого здійснення стосовно неї незаконної угоди, пов`язаної із законним переміщенням за її згодою через державний кордон України для подальшої передачі іншій невстановленій особі, відомості про яку виділено в окреме кримінальне провадження, з метою подальшої сексуальної експлуатації та залучення в боргову кабалу ОСОБА_5 о 11.52 годині 01.08.2018, за адресою: м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 13-В зустрівся із ОСОБА_8 та повідомив останній умови праці у будинку терпимості на території іншої держави і розрахунку за неї на свою користь та користь іншої невстановленої особи (відомості про яку виділено в окреме кримінальне провадження). Одночасно ОСОБА_5 зазначив, що задля погодження із невстановленою досудовим розслідуванням особою, що перебуває на території іншої держави (відомості про яку виділено в окреме кримінальне провадження) кандидатури ОСОБА_8 вона має надати йому власні фотографії в оголеному вигляді, після чого він дату та час вильоту за кордон повідомить додатково. ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_5 про те, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі тому вимушена прийняти його пропозицію.

В подальшому, після затвердження кандидатури ОСОБА_8 із невстановленою досудовим розслідуванням особою, що перебуває на території іншої держави, відомості про яку виділено в окреме кримінальне провадження, 05.08.2018 о 17.05 ОСОБА_9 надіслав повідомлення за допомогою месенджера «Телеграм» ОСОБА_8 з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , що іноземні партнери придбали на її ім`я квиток № НОМЕР_2 авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» на рейс PS 715 на дату вильоту 08.08.2018 з ДП МА «Бориспіль» до м. Стамбул Турецької Республіки без здійснення купівлі квитка у зворотному напрямку на ім`я ОСОБА_8 та підтвердив свої наміри перемістити її через Державний кордон України.

Також ОСОБА_5 повідомив, що не в змозі буде її супроводжувати до моменту перетину державного кордону України, а тому надішле їй грошові кошти в сумі 350 грн. на особисту банківську карту для здійснення поїздки на таксі до ДП МА «Бориспіль». Далі, 07.08.2018 року о 19 год. 29 хв. ОСОБА_8 за допомогою месенджера «Телеграм», надіслала повідомлення із номером власної банківської картки № НОМЕР_3 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_9 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 для переказу грошових коштів на сплату таксі. В подальшому 08.08.2018 року о 12 год. 51 хв. Бойко перерахував грошові кошти в розмірі 350 грн. на банківську картку № НОМЕР_3 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка перебуває у користуванні ОСОБА_8 .

Так, 08.08.2018 року близько 17 год. 35 хв. ОСОБА_8 прибула до аеропорту «БОРИСПІЛЬ» де о 18 год. 03 хв. за допомогою квитка № НОМЕР_2 авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» здійснила реєстрацію на рейс НОМЕР_4 з ДП МА «Бориспіль» до м. Стамбул Турецької Республіки та перетнула зону авіаційного і паспортного контролю.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець міста Київ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, однак притягається до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 303 ч. 2 ст. 303 ч. 2 ст. 303 ч. 1 ст. 307 КК України.

Тому, 09.08.2018 ОСОБА_5 прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 149 та ч. 2 ст. 149 КК України.

Так, під час затримання ОСОБА_5 08.08.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/9617/18 від 08.08.2018 року, проведено обшук автомобіля Honda Civic бежевого кольору з номерним знаком НОМЕР_5 , що перебував під його керуванням, який був розташований на парковці за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, де серед інших речей було вилучено згорток з п`ятигривневої купюри, у якому виявлено порошкоподібну речовину білого кольору.

Крім того, на момент фактичного затримання ОСОБА_5 повідомив своє фактичне місце проживання, а саме : АДРЕСА_3 , після чого було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку за вищевказаною адресою. В ході обшуку серед іншого було виявлено

- білу порошкоподібну речовину;

- червону таблетку;

- 20 пакетиків з білою порошкоподібною речовиною;

- 1 пакетик з 6-ма таблетками червоного кольору;

- Електронні ваги марки "QC.Pasyn";

- Один пакет з двома у середині пакетиками з біло порошкоподібною речовиною;

- 7 пакетиків з зеленою речовиною рослинного походження;

Вказане свідчить, що після отримання відповідних висновків судових експертиз слідчим або прокурором може бути прийняте рішення про внесення відомостей до ЄРДР за ст. 307, 309 КК Країни, а ОСОБА_5 повідомлено про підозру у зазначених злочинах.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
Зокрема, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та легального доходу, відтак, усвідомлюючи невідворотність реального покарання та невідворотність покарань за ст. 307, 309 КК Країни, про що буде прийнято рішення про притягнення ОСОБА_5 після отримання висновків відповідних експертиз, останній намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності за злочини та переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 149 КК України законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а за ч. 2 ст. 149 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Також, ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що у разі не застосування до ОСОБА_5 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, він зможе безперешкодно впливати на потерпілих та свідків шляхом підкупу, оскільки останні перебувають у скрутному матеріальному становищі та шляхом фізичної розправи оскільки основні покази у кримінальному провадженні отримано від жінок, які не одружені та не мають міцних соціальних зв`язків на території м. Києва та Київської області і вразі погроз, або підкупу змінять свої свідчення на користь підозрюваного.

Крім того, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 достеменно відомо про притягнення його до кримінальної відповідальності прокуратурою Київської області у суді за ч. 2 ст. 303 ч. 2 ст. 303 ч. 2 ст. 303 ч. 1 ст. 307 КК України, проте зазначена особа на шлях виправлення не стала, свою суспільно небезпечну поведінку не змінила і вчинила ще два злочини, тяжкий та особливо тяжкий, що в свою чергу не виключає можливості вчинення нових злочинів різного ступеня тяжкості підозрюваним ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, прокурор вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання ним покладених на нього обов`язків, тому звертаюсь із клопотанням про обрання щодо нього такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Одночасно зауважує, що відповідно до ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених у межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно. Вважаю досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 унікальним випадком, що підтверджується негативним суспільним резонансом навколо нього та негативного висвітлення у ЗМІ.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, прокурор вказує, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків;

- підозрюваний не має постійного місця роботи.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Таким чином, встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, на думку прокурора, підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому прокурор просив застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб до 06.10.2018 року. Просив суд визначити заставу у розмірі 544 прожиткових мінімумів для працездатних осіб., що становить 1 001 504 гривні.

Відповідне клопотання розглядається слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області у відповідності до ч. 1 ст. 192 КПК України, за якою слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.

Підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання заперечували та просили застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурор в своєму клопотанні та судовому засіданні не довів що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявністю у нього місця реєстрації та постійного проживання в Київській області, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 09.07.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 06 жовтня 2018 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатись з місця свого проживання : АДРЕСА_2 , окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч.5ст. 194 КК України визначити строком до 06 жовня 2018 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1