Постанова

Іменем України
31 травня 2018 року

м. Київ
Справа № 405/5682/15-к
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/781/165/17

Провадження № 51 2829 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 27 грудня 2014 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ст. 286 ч. 2 КК України,
за касаційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2016 року засуджено ОСОБА_6 за ст. 286 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з дня затримання.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 : на користь потерпілого ОСОБА_8 49 229 гривень 80 копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 35 000 гривень моральної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_9 18 000 гривень на відшкодування моральної шкоди; на користь Кіровоградської обласної лікарні 28 564 гривні 14 копійок витрат на лікування потерпілих; на користь держави 5 362 гривні 08 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Ухвалено стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілого ОСОБА_8 100 000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_9 1 781 гривню 72 копійки на відшкодування матеріальної шкоди; на користь Управління поліції охорони в Кіровоградській області 45 138 гривень 91 копійку на відшкодування матеріальної шкоди.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 27 грудня 2014 року приблизно о 10 годині 30 хвилин у порушення пунктів 31.4., 31.4.5.а) Правил дорожнього руху України, керуючи технічно несправним автомобілем марки «Toyota Corolla» д.з. НОМЕР_1 , рухався навпроти будинку № 2-а по вул. 40 років Перемоги в м. Кропивницькому зі сторони вул. Айвазовського в напрямку вул. Кропивницького. У порушення вимог пунктів 1.5., 2.3., 12.1. Правил дорожнього руху України проявив власну необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом та наближаючись до ділянки проїзної частини, яка на момент руху перебувала в слизькому стані, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок руху транспортного засобу, та, рухаючись по проїзній частині, яка перебувала в слизькому стані, перед зустрічним роз`їздом з транспортним засобом, застосував гальмування та маневрування вправо, внаслідок чого відбувся занос автомобіля з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2109» д.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ 2109» ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, а пасажир ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Пасажири автомобіля марки «Toyota Corolla» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 липня 2017 року зазначений вирок суду першої інстанції за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , представника Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката ОСОБА_7 змінено в частині призначення покарання та стягнення матеріальної шкоди з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Управління поліції охорони в Кіровоградській області.
Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 286 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Управління поліції охорони в Кіровоградській області 35 243 гривні 85 копійок на відшкодування матеріальної шкоди.
У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала, а також короткий зміст поданих заперечень

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить вирок районного суду та ухвалу апеляційного суду в частині вирішення цивільного позову до МТСБУ скасуватиі направити справу на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. Зазначає, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у порушення вимог ст. 35 п. 35. 2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV (далі Закон № 1961-ІV) не надали до МТСБУ оригіналів або завірених належним чином копій документів, необхідних для отримання страхового відшкодування, а тому суд повинен був залишити цивільні позови потерпілих без розгляду у зв`язку з передчасністю позовних вимог. Вважає, що потерпілі не позбавлені можливості виконати у належний спосіб вимоги закону та отримати страхове відшкодування у позасудовому порядку. Указує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно визначено розмір матеріальної шкоди, стягнутої на користь Управління поліції охорони в Кіровоградській області в сумі 35 243 гривні 85 копійок, оскільки у порушення вимог ст. 36 п. 36.2. Закону № 1961-ІV не зменшено суму на розмір податку, визначеного законом, через відсутність документів, що підтверджують факт проведення ремонту. Вважає, що матеріальна шкода підлягає стягненню з винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , оскільки він не надав письмової згоди на відшкодування шкоди за рахунок МТСБУ.

У запереченнях на касаційну скаргу представника МТСБУпотерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 указують на безпідставність викладених у касаційній скарзі доводів та просять залишити її без задоволення.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні вважав касаційну скаргу необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ст. 286 ч. 2 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи представника МТСБУ про неправильне вирішення цивільного позову є безпідставними.

Із встановлених судом першої інстанції обставин убачається, що ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 41 п. 41.1. підпункту а) Закону № 1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам ст. 1 п. 1.7. цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з матеріалами кримінального провадження письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, було здійснено Управлінням державної служби охорони при УМВС України в Кіровоградській області 31 грудня 2014 року. У листі від 14 лютого 2015 року МТСБУ зазначило про відкриття справи № 25499 за вказаним повідомленням.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що ОСОБА_6 не мав змоги виконати обов`язок, передбачений ст. 33 п. 33.1. підпунктом 33.1.4. Закону № 1961-ІV, щодо повідомлення не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди МСТБУ про дорожньо-транспортну пригоду з поважних є обґрунтованим. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 854 від 30 червня 2015 року ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні з 27 грудня 2014 року по 12 січня 2015 року.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулися до МТСБУ із заявами про страхове відшкодування 15 червня 2016 року, тобто у встановлений ст. 37 п. 37.1. підпунктом 37.1.4. Закону № 1961-ІV строк, додавши копії документів, передбачених у ст. 35 пункті 35.2. Закону № 1961-ІV. Оригінали зазначених документів дослідженні судом першої інстанції під час судових засідань 17 грудня 2015 року, 15 червня 2016 року та 04 липня 2016 року.

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Кіровоградській області подано у передбаченому ст. 128 КПК України порядку до початку судового розгляду.

Рішення суду про цивільний позов прийнято з дотриманням положень статей 128,129 КПК України та статей 1167, 1194 ЦК України. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, у ньому наведено підстави для задоволення цивільних позовів.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши доводи апеляційної скарги представника МТСБУ адвоката ОСОБА_7 щодо безпідставного стягнення з МТСБУ на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заподіяної матеріальної шкоди належним чином перевірив і визнав їх необґрунтованими, мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу в цій частині визнано необґрунтованою.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про неправильне визначення суми, що підлягає стягненню з МТСБУ на користь Управління поліції охорони в Кіровоградській області, зазначивши, що стягненню підлягає вартість матеріального збитку (реальні збитки), завданого власнику транспортного засобу в сумі 35 243 гривні 85 копійок, оскільки доказів здійснення витрат по відновленню транспортного засобу Управління поліції охорони в Кіровоградській області надано не було.
Доводи представника МТСБУ про необхідність зменшення зазначеної суми на розмір податку на додану вартість є необґрунтованими.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-ІV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлюваного ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Судом апеляційної інстанції враховано висновок судової автотоварознавчої експертизи № 934 від 05 червня 2015 року, згідно з яким вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 2109» д.з. НОМЕР_2 складає 35 243 гривні 85 копійок. Зазначений розрахунок здійснено із урахуванням втрати товарної вартості.
У вказану суму не входить вартість відновлюваного ремонту, яке з МТСБУ стягнуто не було, оскільки на час ухвалення вироку зазначений автомобіль відремонтовано не було і доказів понесених витрат на його відновлення суду не надано.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги представника МТСБУ адвоката ОСОБА_7 не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд

ухвалив:
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільних позовів залишити без зміни, а касаційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3