Провадження №11-кп/792/95/18 Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Справа №682/1801/17 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.2,3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв?язку матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Славутського міськрайонного суду від 03 листопада 2017 року, задоволено заяву прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області про перегляд за новоявленими обставинами вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2016 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого, засудженого за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, скасовано.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.11.2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ст.ст. 76, 104 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 05.10.2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.ст.71, 78 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 31.12.2013 року з Піщанської ВК Вінницької області (№ 59) по відбуттю строку покарання; 27.10.2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 місяці арешту, звільнений по відбуттю покарання 02.03.2015 року,
визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання :
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі, зарахувавши до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення з 06.09.2017 року.
Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо вступу вироку в законну силу.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати у сумі 879,60 грн. на користь держави.
Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Славутського міськрайонного суду від 08.09.2016 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком один рік.
ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він 22.06.2016 року близько 03:00 години ночі, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, проник у приміщення тимчасової споруди літнього кафе «Терраса» по вул. Одухи в м. Славута Хмельницької області, що належить потерпілій ОСОБА_10 звідки викрав 23 одноразових стіки кави 3в1 «Петровська Слобода» вартістю 2 грн. кожний на суму 46 грн., 12 одноразових стіків кави «МакCoffe» вартістю 3 грн. кожний на суму 36 грн., 4 упаковки вологих серветок «Zeffir» вартістю 5 грн. кожна на суму 20 грн., 9 упаковок жувальної гумки «Orbit» вартістю 10 грн. кожна на суму 90 грн., 5 пляшок смако-ароматичного наповнювача морозива «Delikia» вартістю 50 грн. кожна на суму 250 грн., сумку для ноутбука марки «Targus» моделі ТВС002-61 вартістю 277 грн.28 коп., ноутбук марки «Acer« моделі Aspire E1 mdl:Z5WE1 з зарядним пристроєм вартістю 3886 грн.33 коп., жорсткий диск марки «WesternDigital» моделі WD5000LPVX-22V0TT0 ємністю 500 ГБ вартістю 662 грн.63 коп., оптичний маніпулятор миша марки «A4Tech» моделі D-710FX вартістю 82 грн.65 коп., всього на суму 5350 грн.89 коп. А також 22.06.2016 року близько 04:00 години ОСОБА_9 , знаходячись в коридорі житлового будинку потерпілого ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , де, скориставшись неуважністю останнього, з барсетки, яка знаходилась на вішаку, викрав гроші в сумі 800 доларів США, що відповідно до курсу національної валюти, встановленого Національним банком України, становить 19914 грн.05 коп.
Вирок набрав законної сили 10.10.2016 року.
29.06.2017 року до Славутського міськрайонного суду надійшла заява прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області про перегляд за новоявленими обставинами вироку Славутського міськрайонного суду від 08.09.2016 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своєї заяви прокурор посилався на те, що після винесення судом вироку, стало відомо, що в ході досудового розслідування та судового розгляду анкетними даними свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 представлявся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав органу досудового слідства паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_9 , у зв`язку з чим був засуджений як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прокурор просила скасувати вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2016 року, яким засуджено ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів на три роки позбавлення волі та звільненням відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України, та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання відповідно до санкцій статей, які передбачають відповідальність за вчинені ним злочини.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 22.06.2016 року близько 03:00 години ночі, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, проник у приміщення тимчасової споруди літнього кафе «Терраса» по вул. Одухи в м. Славута Хмельницької області, що належить потерпілій ОСОБА_10 звідки викрав 23 одноразових стіки кави 3в1 «Петровська Слобода» вартістю 2 грн. кожний на суму 46 грн., 12 одноразових стіків кави «МакCoffe» вартістю 3 грн. кожний на суму 36 грн., 4 упаковки вологих серветок «Zeffir» вартістю 5 грн. кожна на суму 20 грн., 9 упаковок жувальної гумки «Orbit» вартістю 10 грн. кожна на суму 90 грн., 5 пляшок смако-ароматичного наповнювача морозива «Delikia» вартістю 50 грн. кожна на суму 250 грн., сумку для ноутбука марки «Targus» моделі ТВС002-61 вартістю 277 грн.28 коп., ноутбук марки «Acer« моделі Aspire E1 mdl:Z5WE1 з зарядним пристроєм вартістю 3886 грн.33 коп., жорсткий диск марки «WesternDigital» моделі WD5000LPVX-22V0TT0 ємністю 500 ГБ вартістю 662 грн.63 коп., оптичний маніпулятор миша марки «A4Tech» моделі D-710FX вартістю 82 грн.65 коп., всього на суму 5350 грн.89 коп.
А також 22.06.2016 року близько 04:00 години ОСОБА_7 , знаходячись в коридорі житлового будинку потерпілого ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , де, скориставшись неуважністю останнього, з барсетки, яка знаходилась на вішаку, викрав гроші в сумі 800 доларів США, що відповідно до курсу національної валюти, встановленого Національним банком України, становить 19914 грн.05 коп.

Не погоджуюсь з вироком суду, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги, в яких просять оскаржуваний вирок скасувати та закрити провадження у справі.

Свої вимоги обвинувачений аргументує невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Стверджує, що судом не взято до уваги його показання, про те, що він не вчиняв крадіжок 22.06.2016 року, вирок ґрунтується лише на показаннях потерпілих та свідків, які лише підтвердили той факт, що були вчинені крадіжки та в дворі будинку ними знайдені викрадені речі та гроші. При цьому, як зазначає обвинувачений, не взято до уваги, що в будинку крім нього, потерпілого та його співмешканки, проживала ще одна особа, яка не була встановлена в ході досудового слідства, але могла бути причетна до вчинення крадіжок.

Звертає увагу і на те, що інші докази по справі, а саме речові докази (речі та гроші), що були знайдені самим потерпілим ОСОБА_11 та свідками, а пізніше передані працівникам поліції, не свідчать про вчинення крадіжок саме ним, а стороною обвинувачення не було надано інших доказів, які достовірно могли підтвердити вчинення ним крадіжок.

Захисник також в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, при цьому посилається на ті ж доводи, що і обвинувачений.

Крім того, просить взяти до уваги ту обставину, що зізнавальні показання ОСОБА_7 на досудовому слідстві та в судовому засіданні, в якому був ухвалений вирок, який переглядається, не можуть бути покладені в основу вироку, оскільки були дані ним без участі адвоката та від імені іншої особи, тобто ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг, обвинуваченого та захисника на підтримку власних апеляційних скарг з підстав наведених у них, прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів уважає, що вони не підлягають до задоволення в силу наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, при зазначених у вироку обставинах є обґрунтованими, які відповідають фактичним обставинам справи, стверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, оціненими судом за принципами всебічності, повноти та об`єктивності.

В обґрунтування висновків про винність обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєному, судом першої інстанції підставно покладені показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дані протоколів прийняття заяв про злочини, протоколів огляду місця подій, експертиз, речові докази.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні фактичні дані, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достатності, місцевий суд обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 .

Упродовж розгляду справи суд, з`ясувавши передбачені ст.91 КПК обставини, що належать до предмету доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів проти власності.

Усупереч твердженням сторони захисту у поданих апеляційних скаргах, фактичні дані, які покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення, отримано в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані, в силу ст.84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які б свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу захистом не наведено.

Не спроможними є і доводи захисту з приводу того, що докази, які покладені в основу обвинувального вироку, не доводять вину обвинуваченого.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, застосовуючи вказаний стандарт доказування в цій справі, суд обґрунтовано врахував сукупність доказів у комплексі.
Тобто, не дивлячись на те, що зазначені у вироку свідки, а також потерпіла ОСОБА_10 прямо не вказували на обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка викрала майно, однак наводили такі фактичні дані, що у своїй сукупності відтворюють цілісну картину події, що відбулася насправді.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_11 детально розповів про обставин викрадення у нього обвинуваченим грошових коштів, виявленням частини викраденого свого майна та майна потерпілої ОСОБА_10 на подвір`ї будинку, в якому проживав обвинувачений. Повідомив потерпілий і про те, що обвинувачений йому зізнався у тому, що частину викрадених грошових коштів він обміняв на національну валюту, але по дорозі її загубив.

Обставини виявлення майна потерпілих на подвір`ї будинку, в якому проживав обвинувачений, підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Схильність обвинуваченого до викрадення чужого майна повідомив у суді свідок ОСОБА_14 , у якого ОСОБА_7 працював.

За таких обставин, суд цілком слушно дійшов переконання, що вина обвинуваченого доводиться, в тому числі і показаннями свідків, потерпілих, документами та речовими доказами «поза розумним сумнівом».

Перевіркою справи також не встановлено порушення права ОСОБА_7 на захист, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження судом по суті.

Обвинувачений, з огляду на матеріали кримінального провадження, мав практичну можливість захищати свої права всіма можливими способами, в тому числі з участю захисника, чим власне в подальшому і скористувався. Клопотання обвинуваченого про забезпечення йому захисника було розглянуто на стадії його заявлення і вирішено у відповідності до норм закону.

Не ґрунтується на вимогах закону і судження захисту щодо незабезпечення обвинуваченому захисника на стадії досудового розслідування.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВС від 15 травня 2018 року у справі за №51-3178 км 18, обвинувачений є вільним у своєму виборі щодо залучення захисника у кримінальному провадженні, якщо участь останнього не є обов`язковою для реалізації та захисту таких прав.

Згідно з даними протоколу затримання обвинуваченого, останньому роз`яснено його процесуальні права, в тому числі право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним як до першого допиту так і після. Жодних клопотань від обвинуваченого про забезпечення йому захисника не поступало, а пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 не вимагало обов`язкової участі захисника у даному кримінальному провадженні, як на стадії його затримання так і допиту.

Безпідставними є доводи сторони захисту про покладення судом в основу обвинувального вироку зізнавальних показань обвинуваченого, отриманих на стадії досудового слідства. Відповідно до даних звукозапису судових проваджень та протоколів судових засідань, суд оцінював наявні докази, в тому числі показання обвинуваченого, безпосередньо у судовому засіданні, шляхом допиту обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідження документів та речових доказів (а.м.с.122-124, 137-138, 160-163, 174-175, 189-191).

При цьому, згідно із змістом оскаржуваного вироку, суд відобразив показання обвинуваченого щодо невизнання своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, та викладу своєї версії подій, давши їм належну правову оцінку, з якою погоджується і колегія суддів.

Крім того, сторона захисту, посилаючись на незаконність вироку місцевого суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильну оцінку досліджених доказів, порушення норм КПК під час розгляду кримінального провадження, недоведеність винуватості обвинуваченого, не ставить питання щодо повторного дослідження доказів, встановлених під час кримінального провадження, як таких, що досліджені судом першої інстанції не повністю чи з порушеннями. Не зазначає захист і того, у чому саме полягають вказані вище порушення, які конкретно докази не були досліджені місцевим судом чи досліджувалися ним поверхнево або з порушенням вимог КПК України.

В свою чергу жодних порушень вимог кримінального процесуального закону під час перегляду справи в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено. Місцевий суд належним чином дослідив докази у провадженні з точки зору їх належності та допустимості, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази узгоджуються між собою, доповнюють один одне, не містять суттєвих суперечностей, не викликають сумнівів щодо їх достовірності, у своїй сукупності відтворюють реальну картину злочинів встановлених судом у вироку та виключають будь-які сумніви у непричетності ОСОБА_7 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.65 КК України та Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу із застосування до обвинуваченого реального покарання, в межах санкцій інкримінованих йому злочинів з остаточним призначенням покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Призначене покарання є співмірним протиправним діянням обвинуваченого і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку не виявлено.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду колегією суддів не встановлено.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчинених злочинних діянь та особі обвинуваченого, апеляційні скарги сторони захисту слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2