В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про примирення у судовій справі з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Київської області, громадянина України, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18 жовтня 2017 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, із кімнати вказаної квартири вчинив крадіжку з шафи для одягу 400 Євро вартістю за 1 Євро - 31 гривня 14 копійок, загальною вартістю 12 456 гривень, що належать ОСОБА_4 , та зі шкатулки, що знаходилась на відкритій полиці шафи в кімнаті вказаної квартири, вчинив крадіжку золотих виробів, а саме: золотого ланцюжка вагою 17,5 г, проби 585, вартістю 20 075 гривень, золотого ланцюжка вагою 4,10 г, проби 585, вартістю 4 879 гривень, золотої підвіски вагою 2,71 г, проби 585, вартістю 3 384 гривень, золотої каблучки вагою 4,4 г, проби 585, вартістю 5 495 гривень, золотої каблучки вагою 5 г, проби 585, вартістю 6 245 гривень, золотих сережок вагою 2,19 г, проби 585, вартістю 2 735 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_5 , загальною вартістю 42 813 гривень.
Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 12 456 гривень та ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 42 813 гривень.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Між сторонами кримінального провадження потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_7 досягнуто та підписано угоду про примирення від 15 червня 2018 року, яку подано під час виконання вимог ст. 314 КПК України, за змістом якої обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений у повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завдану злочином шкоду, та зобов`язується відшкодувати ОСОБА_5 завдані злочином збитки в сумі 20 000 грн. до 15.10.2018 року. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення та заявили, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для них зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідно до умов угоди роз`яснено та ними усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілим зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого злочином збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Цивільні позови слід залишити без розгляду.

Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 15.06.2018 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні злочину , передбаченого ч 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його із залу суду негайно поновивши його в правах.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 залишити без розгляду.
Речовий докази: золотий ланцюжок та золоту підвіску, які знаходиться на зберіганні у потерпілого залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Паспорт громадянина України тат ідентифікаційний номер , на ім`я ОСОБА_7 , які знаходяться у обвинуваченого залишити ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1