Справа № 204/5062/18
Провадження № 1-в/204/991/18
У Х В А Л А
01 серпня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру: ОСОБА_7 ,
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 15.02.2017 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 676 від 06.07.2018 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, є особливо небезпечним для оточуючих і за своїм психічним станом потребує продовження застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 підтримав подану заяву та просив суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 . Суду пояснив, що ОСОБА_7 був направлений на проведення комплексної експертизи. Стан його нестійкий, відмічаються агресивні дії.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав подану заяву.
ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заяви, оскільки представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 не є лікарем, який був у комісії. В апеляційному суді 04.04.2018 року він намагався надати суду недостовірні докази. 17.10.2016 року суд його виписав. Його відправили на досудовому розслідуванні на повторну комісію, яка визнала його неосудним. Він протягом тривалого часу відчуває себе добре. Конфлікти у нього дійсно виникали, але лише для захисту себе та свого особисто простору, оскільки він оточений психічно хворими людьми, або злочинцями, які мають свою ієрархічну драбину і він як чоловік, має себе захищати. Однак не він, не його батьки не зверталися з відповідними письмовими заявами до керівництва установи, або правоохоронних органів з зазначених питань. Вважає, що такі дії принизять його в очах хворих, оскільки будуть вважати його «ябідою» і «стукачем». Вважає, що не хворіє на психічне захворювання, а в момент вчинення злочину захищав своє життя. Він згодний лікуватися поблизу дому, просив перевести його поближче до рідних, аби зекономити кошти, а саме до Житомирської обласної психіатричної лікарні.
Адвокат ОСОБА_5 просив вирішити питання на розсуд суду.
Також в судовому засіданні були допитані члени комісії лікарів-психіатрів, які склали висновок № 676 від 06.07.2018 року.
Так, ОСОБА_8 , який є головою комісії підтвердив висновок комісії лікарів-психіатрів № 676 від 06.07.2018 року, суду пояснив, що він оцінював доклад лікаря та історію хвороби. Він веде себе зухвало, агресивно, погрожує хворим та лікарям. Грубий та невитриманий. Створює конфліктні ситуації. Важкий в утриманні серед хворих. Є письмові заяви з боку хворих щодо його агресивної поведінки до них. ОСОБА_7 перевели у відділ з меншою кількістю хворих щоб за ним було можливо спостерігати та уникнути провокування конфліктів для пацієнтів.
ОСОБА_9 , який є завідуючий Центру ПСРП та ПСМД суду пояснив, що він підтримує висновок комісії лікарів-психіатрів № 676 від 06.07.2018 року.
ОСОБА_10 , яка є завідувачем відділення і є лікуючим лікарем суду пояснила, що за півроку в медичній картці наявні численні заяви інших пацієнтів відділення про прояв ОСОБА_7 вербальної та фізичної агресії до них (заяви від 15.01.2018 року, від 26.01.2018 року, від 15.01.2018 року та від 16.05.2018 року). Усі афективні розлади, що свідчать про хворобливий стан пацієнта, детально освітлені в щоденникових записах медичної документації. Хворий не може адаптуватися у лікарні, в рамках великого соціуму він може становити небезпеку, оскільки легко піддається провокації.
Заслухавши учасників процесу, обговоривши подану заявуі перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
З аналізу ст. 94 КК України вбачається, що вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності. Виділяють активний та пасивний тип суспільної небезпечності.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише за наявності у справі обґрунтованого висновку судово - психіатричної експертизи про характер і тяжкість захворювання та заходи, які потрібно застосувати до хворої особи.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.
Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.
З матеріалів особової справи вбачається, що відносно особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 комісією лікарів-психіатрів було складено висновок № 676 від 06.07.2018 року про те, що в клінічній картині психічного захворювання ОСОБА_7 продовжують домінувати афективні порушення у вигляді конфліктності, злісності, грубості, дратівливості, запальності, вербальної агресії до оточуючих, на тлі внутрішньої тривоги і напруження, проявів емоційної холодності, егоїзму та егоцентризму. Викладене, поряд з ситуаціями погроз фізичної розправи на адресу інших пацієнтів, що мали місце в січні і травні 2018 року, схильністю до зовнішньо звинувачувальних реакцій, приховування своїх внутрішніх переживань, а також заперечення наявності у себе психічного захворювання, невизнання своєї провини відносно скоєного, негативне відношення до лікування свідчить про збереження особливої небезпеки хворого для оточуючих За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Згідно ч. 3 ст. 95 КК України у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.
Підставою для припинення чи зміни примусових заходів медичного характеру є видужання особи або значне поліпшення її психічного стану, коли це виключає суспільну небезпеку хворого, незалежно від терміну його перебування у психіатричному закладі.
Однак, при вирішенні питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_7 суд виходить з акту комісії лікарів-психіатрів № 676 від 06.07.2018 року, та пояснень лікарів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відповідно до яких за своїм психічним станом хворий ОСОБА_7 продовжує становити особливу небезпеку для оточуючих і потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Крім того, з дослідженої в судовому засіданні виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 51/217 ОСОБА_7 вбачається, що підстав вважати, що психічний стан пацієнта покращився, що у нього відсутня агресія та він має намір в подальшому отримувати реабілітаційну лікувальну допомогу немає. Симптоми ПТСР наявні у пацієнта у теперішній час, зокрема: симптом уникання, що проявляється як клінічно, так і підтвердженим патопсихологічним дослідженням, випадіння важливих компонентів травматичної події, гіперзбудливість, проблеми з емоційною сферою, високий рівень гнівливості, підвищена пильність до оточуючого, що зберігається до тепер. Наявний у ОСОБА_7 розлад носить хронічний перебіг, що встановлено ще судово-психіатричною експертною комісією, підтверджується клінічним спостереженням та висновком МСЕК, ускладнений тим, що перебігає на фоні стійких змін особистості.
Суд ставиться критично до пояснень ОСОБА_7 , щодо стану його здоров`я, відсутності психічного захворювання, оскільки вони в повній мірі спростовуються висновком комісії лікарів-психіатрів, викладені в висновку № 676 від 06.07.2018 року, а з зазначено виписки № 51/217 ОСОБА_7 вбачається, що в період спостереження згідно щоденникових записів ОСОБА_7 неодноразово провокував конфліктні ситуації, як з іншими пацієнтами відділення, так і з медперсоналом, проявляючи вербальну агресію. При цьому, поведінка його була невпорядкована, він легко дратувався, афектував з незначного приводу, мав схильність до агресивних та імпульсивних дій.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що заява представника установи підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 15.02.2017 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1