Справа № 301/1120/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

В складі головуючої: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,з середньою освітою, не працюючого,одруженого , має на утриманні троє малолітніх дітей , раніше не судимому,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 21 квітня 2017 року близько 19 години 00 хвилин умисно, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра, 86, 87 Водного кодексу України, п.п. 12, 13 постанови Кабінету Міністрів України № 486 від 08.05.1996 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», якими передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр та право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, на землях водного фонду можуть проводитися роботи, пов`язані видобуванням корисних копалин (крім піску, гальки і гравію в руслах малих та гірських річок), проведення зазначених робіт визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (крім робіт на землях, зайнятих морями), та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а в окремих випадках у водоохоронній зоні може бути дозволено добування піску і гравію за межами земель водного фонду на сухій частині заплави, у праруслах річок за погодженням за погодженням з Мінприроди, Держводагентством, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр та прибережні захисні смуги у межах водоохоронної зони можуть використовуватися для провадження господарської діяльності за умови обов`язкового виконання вимог, передбачених ст.ст.89 та 90 Водного кодексу України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за відсутності в нього вищевказаних дозвільних документів на проведення видобування корисних копалин загальнодержавного значення, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, використовуючи трактор екскаватор без номерного знаку, здійснив незаконне видобування піщано-гравійну суміш в обсязі 4,76 м. куб., яка згідно висновку криміналістичної експертизи грунту № 3063 від 18.08.2017 року є сипкими гірськими породами з вмістом гравійної складової відповідно 61% та 43 % і відноситься до піщано-гравійних, з земель водного фонду, в прибережно-захисній смузі з річки «Боржава», в селі Кушниця, що на території Кушницької сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» належить до корисних копалин загальнодержавного значення, заподіявши державні збитки 2558,98 грн

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину та фактичні обставини у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, на підставі ст.63 Конституції України відмовився від давання показів.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений не оспорює обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за його згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого, дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати ч.2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення , і вина йому у вчиненні такого повністю доведена в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді, згідно якого, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, те те, що вказаний злочин класифікується як злочин середньої тяжкості, особу винного, який судиться вперше, обвинувачений позитивно характеризуються за місцем проживання (а.с. 199 ).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено п.2 ч.1 ст. 66 КК України. Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України- судом не встановлено .

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують покарання, визнання ним своєї вини та щире каяття у вчиненому, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід застосувати ст.ст.75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст..100 КПК України .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , покарання за ч.2 ст.240 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік , та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи грунту від 18 серпня 2017 року в сумі 3714 ,00 (три тисячі сімсот чотирнадцять ) гривень, для перерахунку на Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз , 79024 , м.Львів , вул. Липинського ,54 ,.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави розмір шкоди , завданої кримінальним правопорушенням у сумі 2558 ,98 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім гривень дев`яносто вісім копійок ) гривень .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1