Справа №576/1186/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/796/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №576/1186/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

01 червня 2018 року до Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000210 від 04 квітня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України через неможливість прийняття по суті обвинувачення рішення, оскільки згідно пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення вбачається, що викрадення офіційних документів потерпілого обвинувачена вчинила під час розбійного нападу разом з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , факт якого ще розслідується і ОСОБА_10 був виконавцем злочину, що виступив способом викрадення обвинуваченою офіційних документів. Виділення матеріалів за цим обвинуваченням в окреме провадження та його окремий розгляд від розбійного нападу, на думку суду, порушують передбачені ст.7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також не узгоджуються з нормами КПК щодо оцінки доказів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати ухвалу про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

За змістом доводів апеляційної скарги вважає ухвалу суду незаконною внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час її постановлення. Вказує на помилковість висновку суду щодо підстав повернення обвинувального акту, до якого суд першої інстанції дійшов з урахуванням висновку Верховного Суду від 10.05.2018 року №461/3797/17, оскільки, на думку прокурора, такі грунтуються на вироку, який набрав законної сили і в якому судом першої інстанції були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме презумпцію невинуватості.

На думку прокурора, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 був направлений до суду на виконання вимог ст.283 КПК України, а тому вважати порушеним принцип презумпції невинуватості ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_10 , а також створення умов при яких суд вимушений би був порушити вказаний принцип у зв`язку із цим, підстав не вбачає. Крім того, звертає увагу на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував той факт, що виділення матеріалів даного кримінального провадження відбулося безпосередньо після повідомлення підозри ОСОБА_7 і ОСОБА_10 у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_11 та з метою розслідування злочину вчиненого саме ОСОБА_7 , не порушуючи у зв`язку із цим, на його переконання, прав обвинуваченої. Не погоджується з висновком суду про неможливість прийняття будь-якого рішення в рамках даного кримінального провадження з підстав неможливості перевірити спосіб заволодіння офіційним документом, вчинений під час розбійного нападу на потерпілого внаслідок виділення його в окреме провадження та про порушення презумпції невинуватості відносно ОСОБА_10 у зв`язку із тим, що вказаним обвинувальним актом фактично підтверджується його винуватість у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Як зазначає прокурор, посилання в обвинувальному акті на особу ОСОБА_10 наведене з метою роз`яснення обставин події кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 за ч.1 ст.357 КК України.

Вважає, що суд вдався до дослідження фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, що є неприпустимим у підготовчому судовому засіданні, чим на переконання прокурора, порушив вимоги КПК України.

З огляду на викладене, вважає, що суд вдався до дослідження фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, що є неприпустимим у підготовчому судовому засіданні, чим на переконання прокурора, порушив вимоги КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, думку обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями п.п.2,3 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Пунктом 13 ч.1 ст.3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування є обвинувальний акт, який має відповідати вимогам ст.291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст.91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01 червня 2018 року до Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 01 червня 2018 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання (а.к.п.9).

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі зазначив про неможливість прийняття по суті пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, оскільки як вбачається з обвинувального акту, викрадення офіційних документів потерпілого обвинувачена вчинила під час розбійного нападу разом з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , факт якого ще розслідується, і в якому ОСОБА_10 був виконавцем злочину, що виступив способом викрадення обвинуваченою офіційних документів. Виділення матеріалів за цим обвинуваченням в окреме провадження та його окремий розгляд від розбійного нападу, на думку суду, порушують передбачені ст.7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також не узгоджуються з нормами КПК щодо оцінки доказів.

Проте, на думку колегії суддів, аналіз обвинувального акту щодо ОСОБА_7 дає підстави вважати помилковим такий висновок суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , крім інших відомостей, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ч.3 ст.217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

При цьому прийняття даного процесуального рішення можливе лише під час досудового розслідування, яке в даному кримінальному провадженні закінчено та КПК України не містить норм, які б дозволяли відновити досудове розслідування після повернення обвинувального акта прокурору.

Разом з тим, статтею 334 КПК України передбачено право суду об`єднувати матеріали кримінального провадження в одне провадження ухвалою суду , на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього кодексу.

Зазначені положення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не були враховані належним чином.

Окрім того, суд першої інстанції під час підготовчого засідання не вправі розглядати та заздалегідь вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді кримінального провадження по суті. Оцінка доказам на стадії підготовчого судового засідання, як і оцінка повноти викладених обставин кримінального правопорушення не здійснюється, а повинна даватись судом під час розгляду кримінального провадження по суті. У підготовчому провадженні вказані питання не вирішується, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.

Крім того, прокурор після складання обвинувального акту, яким завершується досудове розслідування не має правових підстав щодо об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування, в порядку передбаченому ст.217 КПК України.

Таким чином, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, в тому числі і ст.291 КПК України, якою встановлені вимоги до обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є обґрунтованими, а тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.