Ухвала

Іменем України
21 серпня 2018 року

м. Київ
Провадження № 51 8201 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 361, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 361-2 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання та встановлені судом обставини
До Верховного Суду надійшли клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо них з Октябрського районного суду м. Полтави до Дніпровського районного суду м. Києва.
Клопотання мотивовані тим, що інкримінований їм злочин шахрайство вважається закінченим з моменту заволодіння майном потерпілого та наявністю реальної можливості ним розпорядитися. Оскільки закінчення останнього за часом інкримінованого злочину зняття готівки відбувалося у м. Києві (вул. Шептицького, 4), то, на думку обвинувачених, кримінальне провадження слід передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.
Позиції інших учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 уточнив свої вимоги та просив направити кримінальне провадження не за місцем вчинення останнього за часом злочину, а за місцем вчинення найтяжчого злочину , до Печерського районного суду м. Києва.

Мотиви Суду

Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з наданих до суду матеріалів, органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , обвинувачуються у шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у злочині , передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України, який є тяжким.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у шахрайстві, вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, організованою групою, тобто у вчиненні злочину , передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України, який є особливо тяжким .

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а саме, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Шахрайство це злочин із матеріальним складом. За своїм змістом шахрайство це форма заволодіння майном (придбання права на майно) шляхом обману чи зловживання довірою. Обов`язковою ознакою даного кримінального правопорушення є настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяної шкоди. Шахрайство вважається закінченим з моменту фактичного заволодіння винною особою майном (правом на майно) потерпілого за допомогою обману або зловживання довірою та наявністю реальної можливості розпорядитися цим майном.

З копії обвинувального акту встановлено, що обвинувачені шляхом обману по мобільному телефону досягали із потерпілими згоди про перерахунок останніми коштів на рахунки різних благодійних фондів і організацій, які не мали на меті здійснення благодійної діяльності та були створені обвинуваченими для незаконного отримання коштів і їх перерахування на карткові рахунки фізичних осіб з метою подальшого зняття у банкоматах м. Києва. Тобто, кінцевим моментом вчинення інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, було зняття готівки у банківських терміналах міста Києва.

Органом досудового розслідування встановлено, що останній за часом епізод злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме зняття готівки та заволодіння коштами потерпілих було вчинено 24 листопада 2017 року о 20:34 год. у банкоматі (терміналі самообслуговування) ПАТ «ПУМБ», що розташований за адресою: м. Київ, бульвар Л. Українки, 24 та територіально відноситься до Печерського району міста. А тому згідно ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що місцем вчинення злочину є банкомат, розташований у Дніпровському районі м. Києва, не заслуговує на увагу, оскільки у цьому районі було вчинено злочин, який органом досудового розслідування кваліфікований за ч. 3 ст. 190 КК України, який є менш тяжким , ніж злочин за ч. 4 ст. 190 КК України.

З урахуванням викладеного та положень статей 32, 34 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частково і направити кримінальне провадження до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті.
З цих підстав Суд постановив:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково .
Направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 361, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 361-2 КК України, до Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9