Справа № 642/5587/18к
Провадження № 1кп/642/796/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002418 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:
16.09.2018р. точний час під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебував у м. Київ, де у нього виник намір, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено «метатинон» (ефедрон), для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , у невстановленої в ході досудового слідства особи, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено «метатинон» (ефедрон) передавши за це останньому грошові кошти в сумі 500 грн., який почав зберігати при собі, тим самим ОСОБА_5 незаконно придбав особливо небезпечний засіб обіг якого заборонено «метатинон» (ефедрон) та з вказаного часу почав зберігати його при собі для власного вживання, без мети збуту.

В послідуючому, 17.09.2018р. ОСОБА_5 електропотягом сполученням «Київ-Харків» незаконно перевіз у рюкзаку чорного кольору, що знаходився при ньому, до м. Харкова, особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено «метатинон» (ефедрон), тим самим незаконно перевіз особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено «метатинон» (ефедрон), без мети збуту.

17.09.2018р. близько 07 год. 10 хв. ОСОБА_5 перебував у тунелі вокзалу станції «Харків-пасажирський», за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний, 1, де був виявлений працівниками поліції, на якого спрацював службовий собака «Пуля», яким під час огляду добровільно у рюкзаку чорного кольору, що знаходився при ньому, видав безбарвний, прозорий полімерний пакет з фіксатором всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою: 0,6152 грам та безбарвний, прозорий полімерний пакет з фіксатором всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою: 0,0217 грам. Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №2493 від 28.09.2018р. надана на дослідження порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою: 0,6152 грам та 0,0217 грам, містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «меткатинон» (ефедрон). Маса меткатинону (ефедрону) в наданій на дослідження речовині становить: 0,3342 грам, 0,0121 грам, загальною масою: 0,3463 грам.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав, перевіз та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений «меткатинон» (ефедрон), що віднесений до наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.200р.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

25.10.2018 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 473 КПК України. Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Сторони погодили, що підписанням даної Угоди обвинувачений ОСОБА_5 надає свою згоду на призначення покарання, вид покарання та його розмір. Так, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме відповідно за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що саме він скоїв зазначене правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду. Захисник обвинуваченого також вважав можливим затвердити угоду.

Прокурор просив затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника приходить до наступного:

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції інкримінованої статті, а саме ч.1ст.309 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції ч.1ст.309 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого та його захисника, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 25 жовтня 2018 року, укладеної між обвинуваченим та прокурором по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , від 25 жовтня 2018 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у справі: безбарвний, прозорий полімерний пакет з фіксатором всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою: 0,6152 грам та безбарвний, прозорий полімерний пакет з фіксатором всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою: 0,0217 грам, що згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом «меткатинон (ефедрон)», що знаходяться на зберіганні в камері зберігання УЛМТЗ ГУ НП в Харківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта на проведення експертизи в розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: