Ухвала
Іменем України
17 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 431/968/16-к

провадження № 51-8719 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 01 серпня 2018 року,
встановив:
Вироком Губкінського районного суду Ямало-Ненецького автономного округу РФ від 5 червня 2012 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою касаційного суду Ямало-Ненецького автономного округу РФ від 08 жовтня 2012 року, ОСОБА_5 , 1981 року народження, засуджено за пунктом «а» частини 2 статті 228-1, частини 1 статті 30, пункту «г» статті 228 КК РФ до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 21 березня 2016 року приведено у відповідність із законом України вирок суду іноземної держави, а саме ОСОБА_6 визнано винним та засудженим за частиною 2 статті 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; за частиною 1 статті 14, частиною 2 статті 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 01 серпня 2018 року ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 змінено.

ОСОБА_4 визнано винним та засудженим з призначенням покарання за частиною 2 статті 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; за частиною 1 статті 14, частиною 2 статті 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 08 жовтня 2012 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 грудня 2011 року по 07 жовтня 2012 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з ухвалою апеляційного суду, просить змінити ухвалу апеляційного суду та пом`якшити йому призначене покарання.

Тобто ОСОБА_4 оскаржує в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду, якою приведено у відповідність із законом України вирок суду іноземної держави.

Відповідно до частини 1 статті 424 Кримінального кодексу України (далі КПК) у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Згідно з частини 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення прав на апеляційне та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення. Отже, суду слід з`ясувати, чи може бути оспорювана ухвала суду апеляційної інстанції предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Засуджений оскаржує судове рішення про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України на підставі статті 610 КПК.

У частині 7 статті 610 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку. При цьому право на касаційне оскарження такого рішення цією статтею не передбачено.

Також указане правило не може бути виведено із загальних положень статті 424 КПК.Відповідно до зазначеної статті, в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто оскаржена ухвала не є ухвалою суду, яка підлягає оскарженню та яку зазначено у частині 2 статті 424 КПК, оскільки вона не охоплюється поняттям «судове провадження», визначення якого дано в пункті 24 частини 1 статті З цього Кодексу. Отже і не є предметом касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючисьпунктом 1 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 01 серпня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3