№ 243/4346/18
Провадження № 1-кс/243/1330/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2018 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, азербайджанця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, інваліда І групи, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
27 червня 2018 року у Слов`янський міськрайонний суд звернулася слідчій СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 з клопотанням по кримінальному провадженню № 0000969 від 09 травня 2018 року, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури, про застосування у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Із даного клопотання слідує, що 09 травня 2018 року приблизно о 11 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні магазину «Остановочка», яке розташоване на зупинці громадського транспорту «Автовокзал», за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна буд. 49 «А», побачив на прилавці мобільний телефон марки Леново, належний ОСОБА_6 , який вирішив викрасти. Задля цього він, розуміючи, що його дії залишаються непоміченими для осіб, які знаходяться у приміщенні вказаного магазину, а продавець займається продажем товару, підійшов до прилавку, де на зарядному пристрої знаходився даний мобільний телефон, та відїднавши його від зарядного пристрою, викрав його. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину скрився, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 333 гривні 33 копійки.
Крім того, 22 травня 2018 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Зима-Літо», що розташований в будинку № 2 по вул. Свободи у місті Слов`янськ Донецької області, побачив раніше не знайомого йому чоловіка, який сидів на парапеті біля вказаного магазину та у якого на шиї висів золотий ланцюжок. Реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння даним золоти виробом, ОСОБА_5 , підійшов ближче до вказаного чоловіка, та допомагаючи йому піднятися з парапету, потягнув його за комір сорочки та ланцюг на шиї, від чого останній порвався, а ОСОБА_5 ним заволодів. Після чого, ОСОБА_5 з викраденим ланцюгом 585 проби, вагою 13,51 гр. з місця скоєння злочину скрився, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8 553 гривні.
30 травня 2018 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

26 червня 2018 о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про підозру його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор, посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки по-перше, вчинив тяжкий злочин, а тому наслідки та ризик втечі у цьому випадку можуть бути розцінені ним як менш небезпечні,

ніж покарання та процедура його відбування, а по-друге, внаслідок того, що він не одружений, не навчається, неповнолітніх дітей на утриманні не має, стійкі соціальні зв`язки, що завадять йому скритися, у нього відсутні. Крім того, ОСОБА_5 ніде не працює, що дає підстави вважати, що для задоволення своїх соціально-побутових потреб він може вчинити інші злочини. До того ж, слідчий зазначив, що підозрюваному відоме місце мешкання свідків вчинених ним кримінальних правопорушень, що свідчить про можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на них, спонукаючи їх до відмови від наданих ними свідчень або їх зміни на його користь.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що дане клопотання слідчого, про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, з частини 1 статті 183 КПК України слідує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Натомість, у судовому засіданні слідчім СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 , як стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведена лише наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Втім, слідчим ОСОБА_4 не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та зазначених ним в клопотанні, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність та скоїти інші кримінальні правопорушення. До того ж, ним не доведено, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та в яких підозрюється ОСОБА_5 , є підставою для застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного та завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, може бути виконане при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та відповідно до вимог ст. 181 КПК України застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки зазначений запобіжний захід на думку суду забезпечить належну правову поведінку підозрюваного та буде необхідним та достатнім.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 25 серпня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме: будинок АДРЕСА_1 та не змінювати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.

Слідчій суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1