Справа № 742/2466/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/181/2018
Категорія - ст. 289 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263, за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2016 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської обл., проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

В задоволенні клопотання прокурора про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відмовлено.

До набрання вироком законної сили стосовний запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній у виді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 06.00 години.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання після приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання час його тримання під вартою в період з 17 червня 2016 року по 18 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 53 220 грн. 66 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 2860 грн. 50 копійок.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, в листопаді 2015 року, в нічний час, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись на території Прилуцької центральної міської лікарні, поблизу приміщення харчоблоку, що за адресою:Чернігівська обл. м. Прилуки вул. Київська, буд. 56, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою інструменту, демонтував та викрав мотор електричний 5,5 кВт, балансова вартість якого згідно довідки КЛПЗ Прилуцької центральної міської лікарні становить 5150,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав збитки закладу на вказану суму.

Крім цього, в ніч на 01.04.2016, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 прибув на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, без дозволу власника, повторно, шляхом підбору ключа водійських дверей, проник до належного ОСОБА_10 автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 108 становить 53220,66 грн., та не маючи будь-якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, шляхом з`єднання дротів в замку запалення запустив його двигун та в подальшому рухаючись на ньому з місця скоєння злочину зник, чим незаконно заволодів даним автомобілем, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому збитків на вказану суму.

Крім цього, в ніч на 26.04.2016, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 прибув на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, без дозволу власника, шляхом підбору ключа водійських дверей, повторно, проник до належного ОСОБА_11 автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 108 становить 69394,04 грн., та не маючи будь-якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, шляхом з`єднання дротів в замку запалення запустив його двигун та в подальшому рухаючись на ньому з місця скоєння злочину зник, чим незаконно заволодів даним автомобілем, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому значної матеріальної шкоди.

В ніч на 08.06.2016, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 прибув на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, без дозволу власника, шляхом підбору ключа водійських дверей, повторно, проник до належного ОСОБА_12 автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 108 становить 51878,44 грн., та не маючи будь-якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, шляхом з`єднання дротів в замку запалення запустив його двигун та в подальшому рухаючись на ньому з місця скоєння злочину зник, чим незаконно заволодів даним автомобілем, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому збитків.

В ніч на 17.06.2016, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 прибув на подвір`я будинку АДРЕСА_5 , де маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, без дозволу власника, шляхом підбору ключа водійських дверей, повторно, проник до належного ОСОБА_13 автомобіля ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість якого згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №108 становить 64851,59 грн., та не маючи будь-якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, шляхом з`єднання дротів в замку запалення запустив його двигун та в подальшому рухаючись на ньому з місця скоєння злочину зник, чим незаконно заволодів даним автомобілем, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому збитків на вказану суму.

Не погоджуючись з рішенням суду перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив вирок суду скасувати за м`якістю призначеного судом покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно призначити 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що при визначенні строку покарання за санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, судом не в повному обсязі було враховано кількість епізодів злочинів, розмір шкоди завданої потерпілим, яка не відшкодована, що автомобіль по епізоду в ніч на 01 квітня 2016 року був викрадений у інваліда 1 групи, що обвинувачений суспільно - корисною працею не займається, навіть не намагається відшкодувати збитки, а тому при наявності одного щирого каяття, не заслуговує на призначення покарання в межах мінімальної санкції статті.

Адвокат ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду змінити, застосувавши до ОСОБА_8 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Вказував, що його підзахисний особисто повернув лікарні викрадений електродвигун, а потерпілому ОСОБА_13 - викрадений автомобіль.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та заперечувала проти доводів сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив залишити вирок місцевого суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкими, кількість епізодів скоєних злочинів, його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох дочок від попередніх шлюбів, перебуває на обліку Прилуцького наркологічного диспансеру, страждає на наркоманією, на обліку психо-неврологічного відділення Прилуцької ЦМЛ не перебуває. Також, судом враховано, що обвинуваченим не відшкодовано шкоди потерпілим, а також думку потерпілих, які наполягали на застосуванні міри покарання пов`язаної з позбавленням волі, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції хоча і враховано, але не дана належна оцінка кількості епізодів, а саме п`ять. Чотири з яких є тяжкими та один середньої тяжкості. Також, не в повній мірі враховано розмір заподіяної шкоди та особу ОСОБА_8 ..

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави змінити даний вирок в бік пом`якшення, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, як на те вказує адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі.

При призначенні покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, чотири з яких є тяжкими та один середньої тяжкості, кількість епізодів, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох дочок від попередніх шлюбів, перебуває на обліку Прилуцького наркологічного диспансеру, страждає на наркоманією, на обліку психо-неврологічного відділення Прилуцької ЦМЛ не перебуває, обвинуваченим не відшкодовано шкоди потерпілим, а також думку потерпілих, які наполягали на застосуванні міри покарання пов`язаної з позбавленням волі, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.

Водночас, прокурором запропоновано застосувати до Захарова максимальну передбачену законом міру покарання. Колегія суддів не має підстав для цього, адже ОСОБА_8 раніше не судимий, в засіданні апеляційного суду визнав вину та розкаявся, має сім`ю, позитивно характеризується.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_8 покарання - скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно призначити 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 25.05.2018 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання час його тримання під вартою в період з 17 червня 2016 року по 18 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування покарання період з 31.01.2017 по 26.12.2017 року (строк відбування покарання) з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії вироку суду.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3