СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
01 листопада 2018 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурорів Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в межах кримінального провадження №0004684 від 27.04.2018.

ІІ. Мотивувальна частина
В жовтні 2018 року захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в межах кримінального провадження №0004684 від 27.04.2018.

Скаржник зазначає, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004684, в якому ОСОБА_4 16.08.2018 слідчим повідомлено про підозру у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру від 16.08.2018 ОСОБА_4 , 26 квітня 2018 року приблизно о 20 год. 30 хв. перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні багатоповерхового будинку, а саме на другому поверсі сходинкового майданчику другого парадного, де зустрів раніше невідомого ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 прослідував за потерпілим на п`ятий поверх сходинкового майданчику, де підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та умисно наніс йому невстановлену кількість ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулуба, тим самим, згідно з висновком судово-медичної експертизи №93/14 від 11.07.2018, наніс потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

У подальшому потерпілий ОСОБА_7 самостійно залишив місце події та направився за адресою: АДРЕСА_2 , де був виявлений померлим приблизно о 03 год. 25 хв. 27 квітня 2018 року.

Згідно висновку експерта № 93/14 від 11.07.2018 смерть потерпілого ОСОБА_7 настала від закритої травми грудей та живота з переломами ребер, розривом селезінки, внутрішньою кровотечею та шоком.

Адвокат вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Захисник наполягає на тому, що на момент повідомлення ОСОБА_4 про підозру у даному кримінальному провадженні були наявні лише два процесуальні документи, які могли вказувати на його причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27.04.2018 та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 11.05.2018.

Всі інші докази у кримінальному провадженні вказували лише на подію злочину і жодним чином не доводили причетність саме ОСОБА_4 до його вчинення.

Так, у протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 27.04.2018, який складений оперуповноваженим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, було вказано про те, що вона бачила як ОСОБА_4 26.04.2018 наносив удари двом невідомим особам на сходовому майданчику біля її квартири.

Однак, допитана 10.09.2018 слідчим суддею в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, свідок ОСОБА_8 повідомила, що 26.04.2018 взагалі не бачила ОСОБА_4 , а бачила лише трьох невідомих осіб, які про щось сперечались на сходовому майданчику біля її квартири. При цьому вона не бачила обличчя цих осіб і не бачила щоб ці особи наносили удари один одному. Крім того, свідок ОСОБА_8 зазначила, що не давала працівникам поліції показань про те, що там був ОСОБА_4 і що за його участю була бійка.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 11.05.2018 також, на думку захисника, не може мати доказового значення з огляду на наступне.

Насамперед адвокат звертає увагу на те, що ст. 228 КПК України, яка регламентує порядок пред`явлення особи для впізнання, в першу чергу вказує про порядок пред`явлення для впізнання саме особи, а не її фотознімку. Крім того, слідчим для впізнання ОСОБА_4 , яке проведено 11.05.2018, взятий його фотознімок у віці 26 років, тобто десятирічної давнини. Це підтверджується тим, що фото ОСОБА_4 у протоколі впізнання є тим самим фото, що і в його закордонному паспорті, який виданий 23.06.2008, тобто десять років тому. На даний час зовнішній вигляд ОСОБА_4 суттєво відрізняється від його вигляду десятирічної давнини. Як по загальній комплекції, так і на обличчі ОСОБА_4 у віці 26 років був суттєво більшим у порівнянні з тим, яким він є у 2018 році.
Очевидну необ`єктивність проведеного впізнання за фотознімками, як вказує адвокат, фактично підтвердив і сам ОСОБА_9 в ході його допиту слідчим суддею в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Так, допитаний 11.09.2018 слідчим суддею в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, потерпілий ОСОБА_9 на запитання прокурора повідомив, що він не бачить в залі судового засідання особу, яка 26.04.2018 наносила удари йому та покійному ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_4 був присутнім в залі судового засідання, що підтверджується журналом судового засідання. Крім того, потерпілий ОСОБА_9 вказав, що нападнику було на вигляд до 30 років, натомість ОСОБА_4 на день цього допиту вже було 36 повних років. Також ОСОБА_9 вказав, що чоловік, якого він впізнав по фотокартці був круглолиций та великий, а також додав, що на обличчя та в цілому нападник був більшим ніж ОСОБА_4 . Таким чином, потерпілий ОСОБА_9 надав показання про те, що не ОСОБА_4 наніс удари ОСОБА_7 , від яких той міг померти, а інша особа.

Відтак, захисник вказує, що в ході розслідування кримінального провадження не здобуто доказів, які вказують на заподіяння ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , а тому повідомлення про підозру його у вчиненні злочину підлягає скасуванню.

У судовому засіданні Захисник та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали подану скаргу, просили суд її задовольнити.

Прокурори Київської місцевої прокуратури №9 проти задоволення скарги заперечували. Зазначили, що окрім протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_8 та протоколу пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками, підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується й іншими зібраними у справі доказами.

Крім того, після допиту у судовому засіданні слідчим суддею потерпілий ОСОБА_9 був додатково опитаний слідчим, і той дав показання про те, що був вимушений дати неправдиві показання слідчому судді під тиском погроз зі сторони незнайомого чоловіка, який повідомив про те, що у випадку, якщо потерпілий упізнає в суді ОСОБА_4 , як особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_10 , то для нього можуть настати негативні наслідки.

З цього приводу, як вказують прокурори, внесена інформація до ЄРДР за №00087 і розслідується за ч. 1 ст. 129 КК України. За таких обставин, на думку прокурорів, на даній стадії скасування підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 є неприйнятним.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з п. 3 ч 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає підстав для скасування підозри або визнання її необгрунтованою, а тому вивченню слідчим суддею підлягає сукупність наявних доказів, зібраних під час досудового розслідування, які підтверджують ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, окрім доказів, які свідчать про сам факт правопорушення, грунтується на наступних доказах, які безпосередньо вказують на можливу причетність ОСОБА_4 до його вчинення:
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27.04.2018, який складений оперуповноваженим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, в якому було вказано про те, що вона бачила як ОСОБА_4 26.04.2018 наносив удари двом невідомим особам на сходовому майданчику біля її квартири;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 11.05.2018, в якому ОСОБА_9 упізнав за фотокарткою ОСОБА_4 як особу, яка наносила тілесні ушкодження йому та ОСОБА_7 , який в подальшому помер.
Дійсно, з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 слідчим суддею під час досудового розслідування, вбачається, що у судовому засіданні 11.09.2018 він не впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 26.04.2018 наносила удари йому та ОСОБА_7 .
Проте в подальшому потерпілий під час додаткового допиту слідчому пояснив, що насправді саме ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , він його упізнав, проте не сказав про це під час допиту слідчим суддею у зв`язку з погрозами своєму життю, які були висловлені невідомою йому особою за день до допиту.
Зазначені обставини є предметом досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000087 за ознаками ч.1 ст. 129 КК України.
Крім того, прокурором наданий для огляду протокол пред`явлення речей для впізнання від 20.10.2018, згідно з яким ОСОБА_9 упізнав у кросівках, які були вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_4 , те взуття, у яке був одягнений чоловік, який наносив йому та ОСОБА_7 удари в будинку АДРЕСА_1 .
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про те, що на момент розгляду даної скарги підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України, залишається обгрунтованою, оскільки на імовірну причетність його до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 вказують зібрані по справі докази, які хоч і є суперечливими, проте підлягають грунтовній оцінці у сукупності з іншими матеріалами.

ІІІ. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 276, 277, 303, 304 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1. У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0004684 від 27.04.2018 відмовити.

2. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: