Справа № 273/927/18
Провадження № 1-кп/273/138/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000220 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розведеного, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, раніше не судимого

за ч. 1 ст.162 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

10.06.2018 року близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи па території домогосподарства, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з метою поснідати вирішив проникнути в середину житлового будинку.

Маючи прямий умисел па незаконне проникнення до житла, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , всупереч вимогам статті 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, достеменно знаючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні за місцем проживання, упевнившись, що ніхто із сторонніх осіб за його діями не спостерігає, ОСОБА_4 діючи умисно , підійшов до вікна вказаного будинку, та ставши на дерев`яну колоду, що попередньо знайшов на території подвір`я та поставив її під вікно, шляхом відтягування цвяхів, яким прикріплено віконну раму, зняв її та проник через вказаний отвір в середину житлового будинку. Перебуваючи в одній із кімнат будинку, ОСОБА_4 , взяв з холодильника продукти харчування, що належать його матері ОСОБА_6 , поснідавши ОСОБА_4 покинув будинок ОСОБА_5 таким чином порушивши недоторканність житла останнього .

21 червня 2018 року в даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Згідно даної угоди, потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування , з іспитовим строком один рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, свою вину визнав. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні показав, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди примирення, показання обвинуваченого, потерпілого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення , вид покарання, а також інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з"ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України .

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України , а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин невеликої тяжкості, а саме: незаконне проникнення до житла особи , а тому його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст. 162 КК України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, хворіє , раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - відсутні. Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 21 червня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позо, судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 , 473-476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 21 червня 2018 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000220 за ч.1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання за вказаним законом - 1 ( один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі частини 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1