Справа № 306/1721/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/331/18 за апеляційними скаргами заступника керівника Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02. 2018 .

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одружений, солдат військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , не судимий, засуджений:

-за ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.4 ст.187 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишено попередній - тримання під вартою і строк відбування покарання постановлено рахувати з 30.06. 2017.

Речові докази: транспортний засіб марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_10 , передано останньому за належністю; захисний чохол з переднього правого сидіння автомобіля, захисні чохли з заднього сидіння автомобіля, що зберігаються в кімнаті речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області - передано за належністю ОСОБА_11 ; шорти сірого кольору «Reebok», жіночі шорти та майку «Moschino», чорного кольору, футболку чорного кольору «Hector», що зберігаються в кімнаті речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області постановлено знищити; одяг потерпілого ОСОБА_11 (футболку, шорти, труси, тапки з плямами речовини бурого кольору), що зберігаються в кімнаті речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області - повернуто за належністю ОСОБА_11 ; зразки крові неповнолітньої свідка ОСОБА_12 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області постановлено знищити; каміння з плямами речовини бурого

-2-

кольору, речовину бурого кольору, волосся з поверхні переднього правового сидіння автомобіля, волосся з спинки заднього сидіння автомобіля,паперовий конверт з пояснювальними надписами, що зберігаються в кімнаті речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області постановлено знищити; сліди одорологічного походження з ручки тримання передньої дверки, з внутрішньої ручки відкривання передньої правої дверки автомобіля, з ручки тримання задньої правої та лівої дверки автомобіля та зразки крові ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_11 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області постановлено знищити; тапок «Story» (в`єтнамка), що зберігається в кімнаті речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області - знищено.
Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати в сумі 11 400 грн. на користь держави за проведення судових дактилоскопічної та одорологічної експертиз.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_6 29.06.2017, о 00 год. 10 хв., знаходячись на задньому сидінні в салоні автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , що рухався по автодорозі сполученням Київ-Чоп, діючи умисно, маючи умисел на вчинення розбійного нападу з корисливих мотивів, з метою заподіяння смерті ОСОБА_11 та заволодіння грошовими коштами останнього, попросив останнього зупинитися на узбіччі дороги неподалік с.Ганьковиця Свалявського району. Діставши заздалегідь приготовлений ніж, скоїв напад на водія ОСОБА_11 , нанісши останньому множинні удари ножем у життєво важливі органи, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран голови, шиї, тулуба та верхніх кінцівок, синця підочної ділянок зліва, проникаюче ножове поранення грудної клітини з ушкодженням діафрагми з пошкодженням капсули печінки, що згідно висновку судово-медичної експертизи №76 від 01.08.2017 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя. В ході спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_11 вирвався від ОСОБА_6 та вибіг з автомобіля в напрямку ресторану «Сині потоки». ОСОБА_6 , злякавшись викриття його злочинних дій, втік з місця скоєння кримінального правопорушення, не вчинивши усіх дій які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок від 07.02.2018 щодо нього скасувати, призначити новий розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки насправді, після зупинки автомобіля під керуванням потерпілого у встановлених в обвинуваченні, часі та місці, водій зазначеного автомобіля почав говорити образливі речі сексуального характеру на адресу ОСОБА_12 , на, що остання почала наносити удари водію. Чим саме наносились удари не бачив. В подальшому, за його версією, водій вибіг з автомобіля, а він залишив автомобіль та побіг у напрямку лісу. Просить врахувати, що на досудовому розслідування оговорив себе та давав неправдиві показання у зв`язку з небажанням притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 ..

-3-

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та доведеність винуватості ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості, просить вирок від 07.02.2018 в частині призначеного покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.4 ст.187 КК України - 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, особу винного, який вчинив два особливо тяжкі злочини та не відшкодував потерпілому завдану злочинами шкоду. На його думку, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції належно не врахував надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали та заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала щодо апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , заступника керівника Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону при постановленні вироку щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції дотримані.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та наведеними у вироку.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України визнав, у скоєному розкаявся, від дачі показань відмовився.

Разом з тим, із матеріалів кримінальної справи вбачається, що судом першої інстанції з дотриманням, передбачених процесуальним законом положень судового розгляду справи, досліджено усі наявні докази у справі та дано їм належну правову оцінку.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні незакінченого замаху на вчинення вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, підтверджено наведеними у вироку показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були безпосередньо допитані в судовому засіданні і підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 ..

-4-

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 стверджується те, що вечером 28.06.2017 займався таксування біля залізничного вокзалу м. Сваляви. До нього підійшов обвинувачений з дівчиною і попросив їх відвезти в ресторан «Сині потоки», на що він погодився. Близько опівночі приїхали до «Синіх потоків», де зупинивши автомобіль, відчув удари ножем по шиї, голові, плечах та спині. Вирвавшись від обвинуваченого, який намагався утримувати його за одяг, побіг до входу в ресторан, де втратив сили та впав. Підбігший до нього працівник ресторану став зупиняти кровотечу та надавати йому допомогу.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 28.06.2017 до неї додому прийшов знайомий ОСОБА_6 , з яким вона пішла прогулятися містом. В районі вул. Київській в м.Сваляві, вони сіли у вільну машину таксі, і ОСОБА_6 сказав водієві їхати у напрямку мотелю «Сині потоки». Біля мотелю водій таксі з`їхав з дороги на узбіччя та зупинився. В цей момент ОСОБА_6 , який сидів позаду водія, наніс останньому декілька ударів ножем в область голови, потім душив його. Водій відкрив двері, почав кричати, що його вбивають, кликав на допомогу, вирвався з автомобіля і побіг до вхідних дверей мотелю, а ОСОБА_6 втік в ліс до річки. Вона від побаченого злякалася, пролізла між передніми сидіннями, вийшла з машини та побігла в ліс, маючи намір наздогнати ОСОБА_6 , однак загубила його та повернулася додому, де застала ОСОБА_6 , який збирав свої речі в рюкзак та повідомив, що їде в м. Ужгород.

Свідок ОСОБА_13 показав, що в ніч на 29.06.2017 біля ресторану «Сині потоки» надавав першу медичну допомогу ОСОБА_11 , який повідомив, що на нього зі спини напав пасажир та наніс йому удари ножем в голову, шию та інші частини тіла.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що в ніч на 29.06.2017, бачив потерпілого ОСОБА_11 в машині швидкої допомоги з пораненнями шиї.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що обвинувачений ОСОБА_6 являється її онуком, який останнім часом проживав разом з нею. Наприкінці червні 2017 року почула від мешканців м. Сваляви про те, що «порізали» таксиста. Після чого, стала розпитувати онука ОСОБА_6 про почуте, на що останній відмовчувався, а потім з її мобільного телефону зателефонував в поліцію, після чого був затриманий.

Крім показань потерпілого, свідків вина ОСОБА_6 підтверджується і іншими доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 29.06.2017 з фототаблицями до нього, згідно якого на території ресторану - мотеля «Сині потоки» виявлений автомобіль марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 зі слідами бурого кольору в середині салону та в напрямку від автомобіля до входу в ресторан, а також захисних чохлів з сидіння автомобіля; протоколом впізнання свідком ОСОБА_12 чоловічого взуття, яке було вилучено з місця події та в яке був взутий ОСОБА_6 29.06.2017 під час вчинення ним злочинів щодо ОСОБА_11 ; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 18.08.2017, в ході проведення якого останній на місці події розповів та показав про обставини скоєних ОСОБА_6 злочинів відносно нього; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 30.06.2017, в ході проведення якого останній на місці події показав та розповів про обставини скоєння ним 29.06. 2017 кримінальних правопорушень, зокрема, те, що з метою пограбування когось із таксистів взяв з кухні будинку ОСОБА_12 кухонний ніж, яким згодом і наніс ОСОБА_11 поранення біля мотелю «Сині потоки»; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 та її законного представника від 30.06.2017, в ході проведення якого ОСОБА_12 розповіла та показала на місці події про обставини скоєних ОСОБА_6 злочинів.

-5-

Висновком судово-медичної експертизи №76 від 01.08.2017 стверджується, що виявлені у потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран голови, шиї, тулуба, верхніх кінцівок, синця підочної ділянки зліва та проникаючого ножового поранення грудної клітки справа з ушкодженням діафрагми з пошкодженням капсули печінки, виникли від дії колюче-ріжучого предмета, який найбільш ймовірно міг бути ніж (клинок ножа) по ударному механізму дії (заподіяно не менше 16 ударів), за своїм характером спричинено незадовго до поступлення його в ЦРЛ, та могли виникнути 29.06.2017, при обставинах та в строки вказаних освідчуваним, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я більше шести діб та не більше 21 дня та тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя.

Висновком судово-медичної експертизи №79 від 10.08.2017 стверджується, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден 2-го пальця лівої кисті виникли від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, по механізму стиснення, тертя і за своїм характером могли виникнути при обставинах скоєного ним 29.06.2017 злочину.

Висновком судово-одорологічної експертизи №211 від 04.08.2017 підтверджується, що відібрані з крові ОСОБА_6 зразки запаху мають спільне джерело зі зразками запаху вилученими при огляді місця події з поверхні ручок тримання дверок автомобіля марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.08.2017 стверджується, що потерпілий ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_6 як на особу яка 29.06.2017 нанесла йому тілесні ушкодження в автомобілі.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 14.08.2017 підтверджено те, потерпілий ОСОБА_11 впізнав в пред`явлених йому для огляду речей, впізнав одяг в якому був одягнутий ОСОБА_6 під час скоєння злочину.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.08.2017 встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 вказав на свідка ОСОБА_12 , як на особу яку він підвозив разом з ОСОБА_6 і яка була присутня під час нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень.

Таким чином, колегія суддів, оцінивши докази, які були досліджені в судовому засіданні, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, наведених у вироку та правильно кваліфікував діяння обвинуваченого за ч. 3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, як незакінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів та ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Отже, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про те, що вказані діяння вчинила свідок ОСОБА_12 , оскільки потерпілий говорив їй образливі речі сексуального характеру, що стало підставою нанесення свідком ножових поранень потерпілому, апеляційний суд відхиляє. При оцінці доказів та прийняття рішення, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження в повному обсязі дослідив докази надані стороною обвинувачення та прийшов до переконання, що ОСОБА_6 винний у скоєнні, передбачених ч. 3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187 КК України кримінальних правопорушень. Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні цих кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам кримінального провадження й грунтується на зібраних у провадженні та досліджених у судовому засіданні доказах.

-6-

Крім того, в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 не наведено і апеляційним судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що показання потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , є неправдивими, оскільки такі об`єктивно підтверджуються висновками судово-медичних та судово-одорологічної експертиз, та іншими наведеними у вироку письмовими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Судом першої інстанції вірно встановлено наявність прямого умислу у обвинуваченого на позбавлення життя ОСОБА_11 , що виник під час скоєння розбійного нападу, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, а також показань, які потерпілий та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надавали безпосередньо в суді першої інстанції, вбивство не відбулося з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , тобто його умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 не було доведено до кінця з причин активної протидії потерпілого, який вирвався від нього, коли обвинувачений намагався утримувати його, але після нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_6 численної кількості колото-різаних тілесних ушкоджень не менше 16 ударів, в тому числі в область голови та шиї, чим спричинив потерпілому, в тому числі, тяжке тілесне ушкодження. Втікши до входу в ресторан потерпілий кликав на допомогу, яка і була надана йому працівником ресторану «Сині потоки» - ОСОБА_13 .Саме ці обставини об`єктивно завадили ОСОБА_6 довести злочин до кінця та примусили відмовитись від його вчинення вже після виконаних ним дій, спрямованих безпосередньо на вбивство потерпілого ОСОБА_11 ..

При цьому, колегія суддів бере до уваги і знаряддя злочину, обране ОСОБА_6 - ніж, а також кількість, локалізацію, інтенсивність нанесених цим ножем ударів та тривалість злочинних діянь обвинуваченого. Вказані фактичні обставини, на думку колегії суддів, також підтверджують наявність прямого умислу у обвинуваченого ОСОБА_6 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 з корисливих мотивів, коли він зрозумів, що може заволодіти коштами потерпілого. Більш того, об`єктивно вбачається, що ОСОБА_6 не очікував спроможності потерпілого, після заподіяння йому такої кількості ножових поранень в область голови та шиї, можливості вирватись з транспортного засобу та покликати на допомогу сторонніх осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003, № 2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я», за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, вимагання, незаконного заволодіння транспортним засобом дії винного кваліфікуються за п. 6 ч.2 ст.115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за ч. 4 ст. 187 КК України.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для кримінального провадження, докази, на яких зроблені висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч. Оцінивши їх у відповідності до вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції

-7-

вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_6 міститься склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, як незакінченому замаху на вчинення вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, колегія суддів відхиляє.

Також, відхиляються доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про причетність до вчинення злочинів свідка ОСОБА_12 , оскільки такі не грунтуються на матеріалах кримінального провадження та доказах, які досліджено судом, а тому колегією суддів відхиляються як необґрунтовані.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на досудовому розслідуванні та при судовому розгляді, ОСОБА_6 були повністю забезпечені права, передбачені законами та Конституцією України, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати докази, тощо. Згідно журналів судових засідань та інших матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 яких-небудь скарг щодо неефективного захисту чи застосування заборонених законодавством методів досудового розслідування, не заявляв. Відтак, наведені обвинуваченим ОСОБА_6 в апеляційній скарзі твердження щодо наявності підстав для самообмови та неправдивих свідчень з посиланням на вчинення інкримінованих йому злочинів свідком ОСОБА_12 мають абсолютно абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу і такі апеляційним судом відхиляються.
Разом з тим, згідно висновку судово-психіатричного експерта №88 від 13.07.2017, зробленого за відповідними доказами у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованих йому діянь, психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час, міг усвідомлювати свої дії, керувати ними та розуміти їх протизаконність. Ознак хронічного алкоголізму, втрати пам`яті не виявлено.

Одночасно, колегія суддів відхиляє й доводи апеляційної скарги прокурора Мукачівської місцевої прокуратури про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено м`яке покарання, яке не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст. ст. 65, 68 КК України, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даних, що характеризують його особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

-8-

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував характер та підвищену ступінь суспільної небезпечності скоєних ним кримінальних правопорушень, які віднесені законом до категорії особливо тяжкиж, конкретні обставини, локалізацію і кількість тілесних ушкоджень нанесених в життєво важливі органи, відомості про особу обвинуваченого, що посередньо характеризується за місцем служби та проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе лише шляхом ізоляції його від суспільства, а призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, справедливим.
Крім того, викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш суворого покарання, з огляду на тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, їх наслідки, особи винного, а також інші об`єктивні дані, що впливають на вид та розмір покарання, були враховані судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за вчинені ним злочини та наведені у вироку.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено, а тому колегія суддів апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора залишає без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2018 щодо ОСОБА_6 - без змін.

На ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: