Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1084/16-к
н/п 1-кп/490/344/2016
ВИРОК
Іменем України
13 липня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінальних проваджень №№ 0006128 та 0000290, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, неодруженим, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше судимим:
- 26 квітня 2000 року Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки (09 серпня 2001 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком один рік п`ять місяців вісімнадцять днів замінено виправними роботами з відрахуванням 20% від заробітку у дохід держави);
- 21 травня 2005 року тим же судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць (23 січня 2000 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком один рік один місяць шість днів);
- 22 червня 2007 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки (21 грудня 2009 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком один рік один місяць двадцять шість днів замінено виправними роботами з відрахуванням 20% від заробітку у дохід держави);
- 26 липня 2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки чотири місяці (03 квітня 2012 року звільнений від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком два роки чотири місяці п`ять днів);
- 08 жовтня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на один рік;
- 01 лютого 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, з самостійним виконанням вироку від 08.10.2012 цього ж суду (17 серпня 2015 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком один рік один місяць двадцять шість днів);
- 05 травня 2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є громадянином України, одруженим, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є раніше судимим:
- 21 листопада 2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна;

- 24 липня 2014 року тим же судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до штрафу у розмірі 510 грн.;

- 24 квітня 2015 року тим же судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 вересня 2015 року, близько 18 год. 00 хв., в м. Миколаєві ОСОБА_7 , керуючи технічно справним транспортним засобом "OPEL OMEGA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлий час доби рухався сухою асфальтованою проїзною частиною вул. Обсерваторної зі сторони вулиці 8-го Березня в напрямку перехрестя з вулицею Адмірала Макарова, та, грубо порушивши вимоги п.п. 2.3 "б", 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України і вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" додатку 1 до Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її змін, перед початком перетину на перехресті головної дороги - проїзної частини вулиці Адмірала Макарова, не переконався, що це буде небезпечним і не створить небезпеки чи перешкоди учасникам дорожнього руху, що здійснюють рух головною дорогою, та не надав дороги мотоциклу "SP 200 R6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який здійснював рух головною дорогою, через що відбулося зіткнення правою (боковою) частиною автомобіля, яким керував ОСОБА_7 , із передньою частиною вказаного мотоциклу, в результаті якого водій мотоцикла ОСОБА_6 зазнав тілесних ушкоджень у вигляді відривного перелому повздовжнього відростку 7-го шийного хребця відділу хребта, саден голови, що за ступенем тяжкості належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

У період з 10 листопада 2015 року по 15 листопада 2015 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 КК України, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою крадіжки за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, шляхом віджимну метало-пластикового вікна, проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 7761 грн., а саме:

- ноутбук марки "Тошиба" моделі L 755 D вартістю 6 499 грн.;

- мишку для ноутбуку "М 100" вартістю 139 грн;

- акустичні колонки вартістю 379 грн;

- сумку для ноутбука вартістю 299 грн.;

- телевізор марки "LG" 29 моделі LN450U, що не являє матеріальної цінності;

- обігрівач моделі WWW PTC01-1,5 H вартістю 210 грн.;

- фен моделі GV 3502 вартістю 235 грн, з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Також, у період з 27 листопада 2015 року по 29 листопада 2015 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою крадіжки за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, шляхом віджимну вікна, проник до квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму не менше як 16 771 грн. 91 коп., а саме:

- ноутбук марки "Леново" В 560 вартістю 2 654 грн. 08 коп.;

- телевізор "DEX" вартістю 2 155 грн.;

- турбінку (Fioilent) вартістю 970 грн. 45 коп.;

- шуруповерт "Мокіто" вартістю 545 грн. 60 коп.;

- мікрохвильову піч "Candy" моделі 7317 вартістю 1110 грн.;

- пилосос "Zelmer" вартістю 2 236 грн.;

- обручальне золоте кільце вагою 3 грама 585 проби вартістю 1397 грн. 64 коп.;

- кільце золоте з каменем по середині білого кольору вагою 3 грама 585 проби вартістю 1397 грн. 64 коп.;

- срібні хрестик з ланцюжком 999 проби довжиною 60 см. вагою 5 грамів вартістю 50 грн. 09 коп.;

- хрестик вагою 3 грама з зображенням Ісуса Хреста вартістю 30 грн. 54 коп.;

- фотоапарат "Nikon" модель 300 вартістю 3125 грн.;

- перфоратор "Зенит" вартістю 1100 грн., а також інше майно, вартість якого під час досудового розслідування не встановлено, а саме: електричний дриль, електричний лобзик, музичний центр "LG", дублянку чоловічу 54-56 розміру сіро-чорного кольору, куртку чоловічу з матеріалу "шкірозамінник" 54-56 розміру чорного кольору, чоловічій костюм 54-56 розміру білого кольору, чоловічій костюм 54-56 розміру темно-сірого кольору, три парасольки (дві чорні і одна хамелеонова); дві кліткові сумки, в яких знаходилися: сукні, трикотажні костюми, комбінезони, кофти чоловічі та жіночі, спортивні штани, спортивні костюми жіночі з капюшоном; два поліетиленових пакети сірого кольору, в яких знаходилися: куртки джинсові в кількості 15 штук, рушники махрові в кількості 8 штук, два махрові покривала, 4 простирадла, марлева ковдра; набір в дерев`яному ящику, в якому знаходилися: ложки, виделки, ножі, чайні ложки, жіночій годинник, срібна ложка, кришталева ваза, набір кришталевих стаканів (3 пачки), набір ложок в чохлі, гаманець жіночій; сумка з інструментами, в якій знаходилися шпателі в кількості 12 штук, а також одну тачку, з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, у період з 19 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою крадіжки по металевій решітці піднявся на виступаючу бетонну плиту на вході у під`їзд та через вікно проник до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_11 на загальну суму 12895 грн., а саме 2300 грн. та 450 доларів США, що на момент крадіжки за офіційним курсом НБУ складало 10 595 грн. 88 коп., з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, винним себе визнав повністю та під час допиту повідомив, що близько двох з половиною років тому, він, керуючи транспортним засобом «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,рухався вулицею Обсерваторною в напрямку перехрестя з вул. Адмірала Макарова в м. Миколаєві. При під`їзді до вказаного перехрестя від зупинився, оскільки на перехресті встановлено знак "Стоп", подивився по сторонах і, не побачивши, будь-яких транспортних засобів, які б рухалися вул. Адмірала Макарова і якім би він міг створити перешкоду у русі, продовжив рух, пересікаючи вказане перехрестя. Коли він вже виїхав на перехрестя, то краєм ока побачив мотоцикліста, який з правого боку від його транспортного засобу рухався головною дорогою, також перетинаючи перехрестя. Цього мотоцикла він відразу не побачив, оскільки огляд йому загороджував інший транспортний засіб, що рухався у попутному з ним напрямку. Побачивши мотоцикліста, він став брати ліворуч, щоб уникнути зіткнення з ним, однак зіткнення уникнути не вдалося. Його автомобіль правими передніми дверима зіткнувся із мотоциклом. Від удару мотоцикліст упав на землю. Визнає, що причиною ДТП є його неуважність та повністю відшкодував потерпілому матеріальну і моральну шкоду. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.
Дії цього обвинуваченого стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю, повідомивши під час допиту, що у період часу з 10 листопада 2015 року по 15 листопада 2015 року він, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , віджавши відкруткою, яка в нього була при собі, метало-пластикове вікно, проник до квартири, яка розташована на першому поверсі, та викрав з неї майно, що зазначене в обвинувальному акті, яке продав на ринку незнайомим особам. У період з 19 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року, він знаходився біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , по металевій решітці піднявся на виступаючу бетонну плиту на вході до під`їзду, з якої, віджавши відкруткою, яка в нього була при собі, метало-пластикове вікно, проник до квартири, розташованої на другому поверсі і викрав звідти 400-450 доларів США та 2300 грн., які лежали у серванті та витратив їх у подальшому на власні потреби. У період з 27 листопада 2015 року по 29 листопада 2015 року він знаходився біля квартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , та також, віджавши вікно відкруткою, яка в нього була при собі, проник до квартири, що розташована на першому поверсі вказаного будинку. Там він викрав значну кількість майна, а саме телевізор, мікрохвильову піч, костюми та інше. За збігом часу точного переліку не пам`ятає, погоджується з переліком та вартістю майна, зазначеними в пред`явленому йому обвинувачені. Все це майно він погрузив у сумки та виніс. Цю квартиру він обрав випадково. Крадіжку вчинив сам, йому ніхто не допомагав. Речі він віз від будинку на тачці, яку також взяв у квартирі. Після крадіжки речі він склав у ОСОБА_12 вдома, сказавши, що це його особисті речі, і він їх приніс, оскільки переїжджає. Телевізор у ломбард ОСОБА_12 заклав на його прохання, оскільки в нього не було часу. Більшість речей він продав випадковим особам на Центральному ринку. Він ніколи не казав, що крадіжку речей у ОСОБА_13 вчинив не сам, а за допомогою когось. У вчиненому щиро кається.
Показання обвинуваченого в частині крадіжок майна ОСОБА_10 та ОСОБА_14 повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.
Крім власних показань обвинуваченого ОСОБА_8 , його вина у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_4 підтверджується й іншими доказами, дослідженими судом під час судового розгляду.
Так, будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_4 суду повідомила, що вона є співвласницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_10 . 27 листопада 2015 року, близько 16 год. 00 хв., перевіривши, що всі двері та вікна зачиненні, вона пішла з квартири. 28 листопада 2015 року ніхто до квартири не приходив. 29 листопада 2015 року до квартири повернувся її чоловік ОСОБА_15 . Сама вона повинна була повернутися до квартири близько 10 год.. ОСОБА_15 відчинив одні двері (зовнішні металеві) та не зміг відчинити внутрішні дерев`яні. Він вийшов у двір та побачив відчинене вікно. По дробині він заліз до квартири і виявив, що було вчинено крадіжку. Потім викликали поліцію. 01 грудня 2015 року її допитував слідчий ОСОБА_16 , якому було повідомлено, що вікна у квартирі були цілі. Вони проживають на першому поверсі, але відстань від землі до вікна 3 метри, до квартирки - 3,5 метри. Пізніше їй зателефонували та сказали, що телевізор знаходиться у ломбарді. Слідчий ОСОБА_17 повідомив їй, що крадії поникли через двері та їх було не менше 3-4 осіб. На слідчий експеримент привезли лише ОСОБА_18 . ОСОБА_12 не привезли. Волкомору не дали показати, як вів віджав вікно, а він показував, як проникав, коли вікно на слідчому експерименті вже було відчинене. Волкомор точно під час слідчого експерименту перечислив речі і показав, де що знаходилося, та зазначив, що ОСОБА_12 допомагав йому. Було викрадено такі речі: музичний центр (розмір 30х40х20), колонка - тумба (35х40), колонки маленькі, колонки дерев`яні (30х20х16), дерев`яний ящик (30х40х80), ноутбук, мікрохвильова піч (40х28), пилосос (40х60х45), телевізор (діагональ 32), часи, білизна, простирадла мікрофібра, полотенця, дві сумки з новими речами, два пакети БМВ з новими речами з етикетками, зонти (3 штуки нові з етикетками), кришталеві стакани у кількості 6 шт., рюми подарункові в 3-х коробках, обігрівач, сумка з інструментами: електродриль, шліфувальна машинка. Одна особа донести стільки не могла б. У квартирі ОСОБА_12 виявили багато її речей. ОСОБА_12 здав телевізор до ломбарду на свій паспорт. Слідчий ОСОБА_17 казав їй, що ОСОБА_18 вчинив крадіжку з її квартири разом із ОСОБА_12 . У позовній заяві вона навела більший перелік майна ніж зазначено в обвинувальному акті, оскільки все слідчий не записав. З цих же причин оцінка майна становить більшу суму, оскільки слідчий не зазначив вартість деякого майна. Позовні вимоги вона повністю підтримує. Під час слідчого експерименту ОСОБА_18 казав, що він був разом із ОСОБА_12 , і їх чекала машина. Під час слідчого експерименту ОСОБА_18 сказав, що проник до квартири, віджавши вікно відкруткою, але можливість цього під час проведення експерименту не досліджувалася. На момент крадіжки всі вікна і шпінгалети були цілі і навіть москітна сітка на них. Так само були цілі двері і замки на них. Внутрішні дерев`яні двері, коли чоловік прийшов до квартири, було зачинено з внутрішньої сторони.
Як слідує з протоколу від 19.02.2016 слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 щодо обставин вчинення ним крадіжки з квартири АДРЕСА_5 , останній під час проведення цієї слідчої дії показав як він проник до квартири, де знаходилися конкретні речі, що він їх викрав, як він склав ці речі у сумки та спустив через вікно з квартири на землю, а потім за допомогою тачки повіз від будинку, а також що на відстані 40-45 метрів від вказаного будинку він зустрів ОСОБА_12 та далі вони удвох направилися з викраденими речами до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 .
З повідомлення ломбарду "Скарбниця" слідує, що 01 грудня 2015 року ОСОБА_7 до цього ломбарду закладено телевізор "LCD 32 DEX LT-3251S", на який 15 грудня 2015 року звернуто стягнення.
Таким чином, дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх у сукупності суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_4 за обставин, викладених у формулюванні обвинувачення на початку мотивувальної частини вироку. При цьому суд зауважує, що, згідно вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Можливість виходу суду за межі пред`явленого обвинувачення визначена у ч. 3 ст. цієї статті КПК України, відповідно до якої з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на наведене, звернені до суду вимоги потерпілої ОСОБА_4 притягнути до кримінальної відповідальності за крадіжку її майна ОСОБА_7 , збільшення обсягу обвинувачення шляхом додавання до формулювання обвинувачення інших речей, які начебто викрадені ОСОБА_8 та встановлення вартості речей, яку не було встановлено досудовим розслідуванням, задоволенню не підлягають.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 в межах пред`явленого обвинувачення стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжки - таємні викрадення чужого майна, поєднані із проникненням у житло, вчинені повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше судимим, має постійне місце проживання, характеризується посередньо, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують - щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування ним майнової та моральної шкоди, завданих злочином.
З урахуванням викладеного, а також позиції потерпілого ОСОБА_6 , який просив суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком на один місяць, яке відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
Крім цього, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у період випробування, встановленого на підставі ст. 75 КК України, при його звільненні від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, призначеного вироком від 24.04.2015 Заводського районного суду м. Миколаєва, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71, пп. "а" п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 78 КК України, до покарання за цим вироком повністю приєднати покарання, призначене зазначеним вище вироком Заводського районного суду м. Миколаєва та, за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки один місяць.

Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення цього обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисні тяжкі корисливі злочини, його особу, а саме те, що він є раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення корисливих злочинів і вчинив злочини у період умовно-дострокового звільнення, має постійне місце проживання, страждає на тяжкі хронічні хвороби, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує - щире каяття обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинені злочини призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, яке відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчинених ним злочинів.
Оскільки ОСОБА_8 вчинив злочини до постановлення вироку від 05.05.2016 Заводського районного суду м. Миколаєва, яким його за злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, засуджено до п`яти років позбавлення волі, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначити цьому обвинуваченому, шляхом часткового складання покарань, покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

Крім цього, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочини у період невідбутої у зв`язку з умовно-достроковим звільненням на підставі ст. 81 КК України частини покарання у виді позбавлення волі строком один рік один місяць двадцять шість днів, призначеного вироком від 01.02.2013 Ленінського районного суду м. Миколаєва, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вказаним вище вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва, остаточно призначити цьому обвинуваченому за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.
Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення цього обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, 130 000 грн. підлягає частковому задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України, зокрема в частині стягнення суми шкоди, завданої злочином, встановленої під час досудового розслідування та зазначеної в обвинувальному акті, за вирахуванням вартості мікрохвильової печі "Candy" моделі 7317, що становить 1110 грн., яку повернуто потерпілій, тобто у сумі 15 661 грн. 91 коп..
В частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, позов ОСОБА_4 також підлягає частковому задоволенню на підставі ст. 1167 ЦК України.
Суд, враховуючи матеріальній стан обвинуваченого, стан його здоров`я, ступень його вини, характер психічних страждань, яких потерпіла зазнала внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого щодо неї, вважає стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 5 000 грн. розумною та справедливою компенсацією моральної шкоди, завданої злочином.
Оскільки потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилася, її позов, згідно вимог ч. 1 ст. 326 КПК України, підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази:

- сумку чорного кольору та обігрівач, що є власністю потерпілої ОСОБА_10 і передані їй на зберігання до рішення суду, слід вважати повернутими за належністю;

- пульт дистанційного керування від телевізору "DEX", пульт дистанційного керування від телевізору "LG"; музичний центр "LG" з підсилювачем та 5-ма колонками, мікрохвильову піч "CANDY", парасольку чорного кольору з написом "MONSOON", синю парасольку з написом "VOLVO", машинку для стрижки марки "MAGIO", господарчу сумку синьо-білого кольору, що є власністю потерпілої ОСОБА_4 та передані їй на зберігання до рішення суду, слід вважати повернутими за належністю;

- болт (спец. пакет 0027504) та домкрат, що вилучені у ОСОБА_8 та зберігаються у камері збереження речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, слід повернути ОСОБА_8 ..

Вирішуючи питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування обвинуваченим ОСОБА_8 призначеного йому покарання у виді позбавлення волі після набрання чинності Законом України № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017, суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, обвинувачений з 02 жовтня 2016 року по 13 липня 2018 року включно перебував у СІЗО, куди був переведений на час розгляду цієї справи.

Згідно ч. 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження".

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017, який набув чинності 21 червня 2017 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Обвинувачений ОСОБА_8 перебував у слідчому ізоляторі для розгляду цієї справи після набрання чинності Законом України від 26.11.2015 N 838-VIII, а також після змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017.

За приписами ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне при зарахуванні у строк відбування покарання цим обвинуваченим строку його попереднього ув`язнення застосовувати положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження".
При цьому, суд виходить з того, що як Закон України від 26.11.2015 N 838-VIII, так і Закон України № 2046-VIII від 18.05.2017, є саме законами про кримінальну відповідальність, оскільки вони вносять зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, яка передбачає, у тому числі правила зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи за вчинений нею злочин і призначення їй покарання, внаслідок чого строк покарання, призначеного за вироком суду, який засудженому, що утримувався під вартою, після набрання цим вироком законної сили належить відбувати, є значно меншим, а отже правила, передбачені ч. 5 ст. 72 КК України, підпадають під визначення "інші кримінально-правові наслідки злочинного діяння", про яке йдеться у ч. 3 ст. 3 КК України.

Зазначена вище позиція суду, що розглядає цю справу, збігається із висновком щодо застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах, які міститься у постанові від 13.03.2018 колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, винесеній у справі № 440/853/17. Такий висновок, що міститься у постанові Верховного Суду, відповідно до положень ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд має враховувати і враховує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому за ці злочини покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних вище злочинів та злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, за який ОСОБА_8 до п`яти років позбавлення волі засуджено вироком від 05.05.2016 Заводського районного суду м. Миколаєва, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 покаранняу виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої у зв`язку з умовно-достроковим звільненням частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком від 01.02.2013 Ленінського районного суду м. Миколаєва, остаточно призначити ОСОБА_8 для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 22 січня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення у періоди: з 18 січня 2016 року по 20 січня 2016 року (період затримання в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000287); з 22 січня 2015 року по 29 червня 2016 року включно (строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком від 05.05.2016 Заводського районного суду м. Миколаєва законної сили), а також у період з 02 жовтня 2016 року по 13 липня 2018 року включно (строк знаходження у СІЗО за ухвалою від 05.09.2016 Центрального районного суду м. Миколаєва про переведення з виправної колонії до СІЗО на час розгляду цієї справи) - зарахувати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі арешту строком на один місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71, пп."а" п. 1 ч. 1 ч. 72, ч. 3 ст. 78 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання за цим вироком невідбутого у зв`язку зі звільненням від відбування, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, призначеного вироком від 24.04.2015 Заводського районного суду м. Миколаєва, остаточно призначити ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на два роки один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення у періоди: з 18 січня 2016 року по 20 січня 2016 року (період затримання в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000287); з 18 березня 2016 року по 21 травня 2016 року включно (строк попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні № 0000287) - зарахувати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 15661 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят одну) гривню 91 копійку в рахунок відшкодування майнової шкоди, заданої злочином, та 5 000 ( п`ять тисяч) гривень - в рахунок відшкодування моральної шкоди, заданої злочином.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 - залишити без розгляду.

Речові докази у справі:

- сумку чорного кольору та обігрівач, що є власністю потерпілої ОСОБА_10 і передані їй на зберігання до рішення суду - вважати повернутими за належністю;

- пульт дистанційного керування від телевізору "DEX", пульт дистанційного керування від телевізору "LG"; музичний центр "LG" з підсилювачем та 5-ма колонками, мікрохвильову піч "CANDY", парасольку чорного кольору з написом "MONSOON", синю парасольку з написом "VOLVO", машинку для стрижки марки "MAGIO", господарчу сумку синьо-білого кольору, що є власністю потерпілої ОСОБА_4 та передані їй на зберігання до рішення суду - вважати повернутими за належністю;

- болт (спец. пакет 0027504) та домкрат, що вилучені у ОСОБА_8 та зберігаються у камері збереження речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_8 ..

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває у СІЗО - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: