Провадження № 1-в/592/379/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14.08.2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою, в якій він зазначив про те, що він ОСОБА_4 , відповідно до вироку Черьомушкинського районного суду м. Москва Російської Федерації від 24.02.2015 року був засуджений за ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації. Згідно ухвалі Лебединського районного суду Сумської області від 29.06.2017 року його дії, відповідно до чинного кримінального законодавства України, було кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України. Вирок Черьомушкинського районного суду м. Москва Російської Федерації від 24.02.2015 року був приведений у співвідношення з чинним законодавством України, а він ОСОБА_4 . Враховується засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно Конвенції від 21.03.1983 року він був переведений з Російської Федерації для подальшого відбування покарання за місцем проживання до України. У відповідності до Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання , ч. 5 ст. 72 КК України було викладено в такій редакції, у відповідності до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ст. 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Аналогічне положення передбачене й ст. 5 КК України, у відповідності до якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Беручи до уваги вищевикладене, він просив суд, у відповідності до Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, зарахувати йому в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Заяву просив розглянути в обов`язковій його присутності (вхідний № 33558/18 від 14.08.2018 року) (а. с. 3 5) .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити, повернути її заявнику, а також роз`яснити ОСОБА_4 його право на звернення із зазначеним клопотанням до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку) .

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 доставлений не був (а. с. 6 9) .

Оголосивши клопотання засудженого ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи та копії документів, які містяться в матеріалах провадження, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у зв`язку з відсутністю особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.06.2011 року по справі № 5-275/11 подання начальника Харківського слідчого ізолятора було задоволено частково. Було ухвалено визнати вирок Гагарінського районного суду м Москви Російської Федерації від 08.08.2008 року, яким ОСОБА_4 був визнаний винним і був засуджений за: - ч. 1 ст. 186 КК Російської Федерації за збут підроблених банківських квитків Центрального банку Російської Федерації, вчинений за попередньою змовою групою осіб; - ч. 1 ст. 30, ч. 1 ст. 186 КК Російської Федерації за приготування до збуту підроблених банківських квитків Центрального банку Російської Федерації, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням ст. 69 КК Російської Федерації, шляхом часткового складання покарань до позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, зміненого постановою Президії Московського міського суду Російської Федерації від 12.03.2010 року, як такого, що вважається засудженим до позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму. Було ухвалено привести вказане судове рішення у відповідність до чинного законодавства України, дії засудженого ОСОБА_4 кваліфікувати: - за ч. 2 ст. 199 КК України, тобто збут підробленої національної валюти України у вигляді банкнот за попередньою змовою групою осіб; - за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 199 КК України як приготування до збуту підробленої національної валюти України у вигляді банкнот за попередньою змовою групою осіб. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно було ухвалено визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців. Було ухвалено продовжити на території України виконання вироку Гагарінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 08.08.2008 року, постановою Президії Московського міського суду Російської Федерації від 12.03.2010 року зміненого, яким ОСОБА_4 був визнаний винним, був засуджений і з урахуванням приведення вироку у відповідність з законодавством України повинен відбувати покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців. Строк покарання ОСОБА_4 було ухвалено обчислювати з 13.03.2008 року. В частині приведення у відповідність вироку Лебединського районного суду Сумської області від 29.05.2009 року за ч. 1 ст. 121, ст. 69 КК України у відношенні ОСОБА_4 , засудженого до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, було відмовлено. Постанова набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/16892787) .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.08.2013 року по справі № 537/4565/13-к спільне подання адміністрації Кременчуцької виправної колонії Управління ДПтС України в Полтавській області (№ 69) та спостережної комісії Крюківського районного виконавчого комітету м. Кременчука про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 в порядку ст. 81 КК України на не відбуту частину покарання було задоволене. Було ухвалено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 08.08.2008 року, на не відбутий строк 1 рік 16 днів. Ухвала набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/33160259) .

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29.06.2017 року по справі № 580/895/17, провадження № 1-кд/580/1/17 клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 було задоволене. Вирок Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24.02.2015 року, яким ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину та був засуджений за ч. 2 ст. 228 КК РФ до 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, був приведений у відповідність із законодавством України. ОСОБА_4 було ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, з триманням в кримінально-виконавчій установі, визначеній органами, які відають виконанням покарання. Строк відбування покарання ОСОБА_4 було ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, з 25.10.2014 року. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 було ухвалено залишити без змін тримання під вартою. Ухвала набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/67419843) .

Із змісту листа начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумського СІЗО капітана внутрішньої служби ОСОБА_5 № 7812 від 06.11.2018 року вбачається, що доставити до зали суду та надати особову справу 06.11.2018 року на 15 годину 00 хвилин для розгляду клопотання про скорочення строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає можливості у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 . Разом з особовою справою був направлений 06.11.2018 року для відбування покарання до державної установи Темнівська виправна колонія (№ 100) (62493, Харківська обл. , Харківський р-н, с. Темнівка, вул. Харківська, 3) (а. с. 9) .

Як вбачається з поданого клопотання засуджений ОСОБА_4 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який набрав чинності 24.12.2015 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, до компетенції суду, який ухвалив вирок, віднесено вирішення клопотань, пов`язаних з виконанням вироку тільки щодо відстрочки виконання вироку, заміни покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону до колонії, слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду) та вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вирішення усіх інших питань, які виникають під час виконання вироків, віднесено до компетенції судів, в межах територіальної юрисдикції яких виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Враховуючи те, що Європейський суд з прав людини в рішеннях Лавентс проти Латвії , Верітас проти України та Сокуренко та Стригун проти України прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін суд встановлений законом поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 КПК України, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, враховуючи ст. ст. 537, 539 КПК України, виходячи з положень Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання , можна дійти до висновку про те, що застосування вказаного Закону здійснюється місцевими судами за місцем відбування засудженими покарання.

Така ж правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року (вих. № 223-20/0/4-16) щодо застосування окремих положень Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VІІІ від 26.11.2015 року (http://zaporizhya.legalaid.gov.ua/ua/konsultatsii-z-typovykh-zvernen/roz-iasnennia-shchodo-pererakhuvannia-stroku-vidbuvannia-pokarannia-zakon-savchenko) .

Згідно роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року щодо застосування окремих положень Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року, беручи до уваги, що у п. 3 розд. ІІ Прикінцеві положення визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок , з огляду на системний аналіз положень ст. ст. 537, 539 КПК України в частині віднесення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України) .

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 11.01.2016 року № 223-20/0/4-16 роз`яснив, що клопотання про застосування закону № 838-VIII має вирішуватися місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України) . Суд, який ухвалював вирок (п. 3 розд. ІІ Прикінцеві положення) застосовує Закон України № 838-VIII у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили. Якщо ж клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого тимчасово перебуває обвинувачений (наприклад, за місцем знаходження слідчого ізолятора) , суд ухвалою повертає клопотання із роз`ясненням права та порядку звернення.

Таким чином, питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, з клопотанням про вирішення якого звернувся засуджений ОСОБА_4 , не відноситься до компетенції Ковпаківського районного суду м. Суми, а належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

За таких обставин клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього положень Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання слід повернути заявнику та роз`яснити йому його право звернутися з таким клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 72 КК України; ст. ст. 369 372, 376, 537, 539 КПК України; ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення , -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_4 його право на звернення із зазначеним клопотанням до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку) .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1