Справа № 461/5726/17
Провадження № 1-кп/461/122/18
17.07.2018 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інші учасники судового засідання проти клопотання прокурора не заперечили.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченим суд не вбачає, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, не відпали та не змінились, а тому обраний запобіжний захід тримання під вартою слід продовжити.
Крім цього, запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню його від суду.
При вирішенні клопотання прокурора, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає, так як продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_11 може ухилятися від явки до суду та вчиняти інші злочини, оскільки не має офіційних джерел доходів та обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Крім цього, неповне відбуття покарання за попереднім вироком свідчить про можливість переховування ОСОБА_12 від суду з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, якщо суд прийде до висновку про його винуватість, а насильницький характер кримінального правопорушення свідчить про те, що обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків, тобто все вищенаведене вказує на неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд
клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 15 вересня 2018 року
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1