Справа №: 398/2553/18
провадження №: 1-о/398/9/18
УХВАЛА

"10" жовтня 2018 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2018 року.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_2 зазначив, що 13 вересня 2018 року слідчим суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2018 року постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді його клопотань слідчим у строки та порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Підставою для відмови у задоволенні скарги стало те, що на момент звернення ОСОБА_2 з клопотаннями до слідчого кримінальне провадження було закрито. Проте, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2018 року постанова слідчого про закриття кримінального провадження була скасована. Зазначене заявник вважає нововиявленою обставиною.

Суддя, перевіривши наявність підстав для відкриття провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2018 року, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили. Частиною 2 статті 369 КПК до судових рішень віднесені ухвали, якими суд вирішує інші питання, ніж ті, що викладаються у вироку. Варто взяти до уваги, що у зазначеній статті визначено, що органом, який приймає таке рішення, є не слідчий суддя, а суд.

Зміст поняття «суд» розкрито у ст. 3 КПК, якою встановлено, що судом першої інстанції є районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження. Зазначений перелік не охоплює усі можливі рішення, прийняття яких під час судового розгляду віднесене до повноважень суду, у той же час слідчий суддя не має права ні ухвалити вирок, ні закрити кримінальне провадження.

Отже, очевидним є висновок, що поняття «суд» та «слідчий суддя» не є тотожними, внаслідок чого не можуть належати до однієї категорії і їхні рішення, незалежно від того, що рішення у формі ухвали приймаються і слідчим суддею, і судом.

Підтвердженням зазначеного є аналіз Глави 29 КПК «Судові рішення».

Місце розташування вказаної Глави у Кримінальному процесуальному кодексі України, якій передує Глава 28 «Судовий розгляд», а наступною є Глава 30 «Особливі порядки провадження у суді першої інстанції», якою регламентовані спрощене провадження щодо кримінальних проступків, провадження у суді присяжних, свідчить, що у Главі 29 КПК йдеться про судові рішення, якими закінчується судовий розгляд кримінального провадження по суті.

Крім того, ч. 2 ст. 370 Глави 29 КПК наголошує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом, частина 3 цієї ж статті дає визначення обґрунтованості рішення, яке також має ухвалюватися судом. Дослідження статті 372 КПК приводить до аналогічного висновку. Так, вказана процесуально норма зобов`язує зазначати в ухвалі назву та склад суду, сторони кримінального провадження та інших учасників судового провадження, встановлені судом обставини, висновки суду тощо.

Окремо необхідно зауважити, що згідно з п. 24 ст. 3 КПК судовим провадженням є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, поняття судового провадження, окресливши послідовність стадій кримінального провадження, чітко та однозначно відокремило його від стадії досудового розслідування, у якому має право приймати участь слідчий суддя.

Таким чином, ухвали слідчого судді складають окремий вид рішень, які не можуть бути прирівняні до судових рішень у розумінні Глав 29, 34 КПК.

Частиною 2 статті 459 КПК встановлені обставини, які можуть розглядатися як нововиявлені. Аналіз цих обставин приводить до переконання, що вони стосуються виключно судових рішень, якими закінчується судовий розгляд кримінального провадження.

Зокрема, пункт 1 частини 2 статті 459 КПК до нововиявлених обставин відносить чинники, які стали підставою для штучного створення доказів, на яких ґрунтується судове рішення у формі вироку.

У пункті 3 частини 2 статті 459 КПК також йдеться про фактори, що призвели до постановлення неправильного вироку або ухвали.

Пункт 4 частини 2 статті 459 КПК до нововиявлених відносить інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Сформульований таким чином пункт 4 доводить, що всі попередні пункти частини 2 статті 459 КПК стосуються виключно стадії судового розгляду, яка закінчується постановленням вироку або відповідної ухвали.

Аналогічну оцінку отримують і положення частини 4 статті 462 КПК, згідно з якими до заяви додаються копії заяви в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на особу, яка тримається під вартою.

Сукупність зазначеного свідчить, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті виключно судові рішення, які є результатом судового розгляду, тобто вирішення справи по суті, до яких ухвали слідчого судді не належать.

Суддя вважає за необхідне наголосити, що Главою 34 КПК не регламентовані дії суду у разі надходження заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді.

У зв`язку з цим має бути застосована ч. 6 ст. 9 КПК, якою зазначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до принципу верховенства права, складовою частиною якого є принцип правової визначеності, остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися до безмежності.

Наведене приводить до переконання, що рішення слідчого судді, яке набрало законної сили, не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, що виключає відкриття провадження за відповідною заявою, а тому у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2018 року слід відмовити.

Керуючись ст. 3, 7, 9, 309, 372, 459, 462, 464 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2018 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1