ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003039 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, немає на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ст. ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
21 липня 2018 року близько 21 год. ОСОБА_3 перебував у будинку АДРЕСА_3 .

В цей же день, час, місця та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на викрадення офіційного документу, а саме банківської картки «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської картки, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, усвідомлюючи що ця картка є офіційним документом та належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зайшов до кімнати останньої та з гаманця, який належить ОСОБА_5 , дістав банківську картку, таким чином незаконно заволодівши останньою з метою зняття грошових коштів.

Крім того, 21 липня 208 року близько 21 год.30 хв. ОСОБА_3 , перебував за адресою вул. Перемоги,23 в м. Житомирі.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 шляхом зняття останніх за допомогою банкомату «Укрексімбанк», що за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб які б усвідомлювали протиправність його дій, підійшов до вищевказаного банкомату, за вищевказаною адресою та за допомогою вищевказаної банківської картки зняв з рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2400 грн. та таким чином викрав їх.

В подальшому ОСОБА_3 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2400 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. ст. 357 ч.1 КК України, які виразилися у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів; за ст. 185 ч.1 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

04 вересня 2018 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468,469,471 КПК України уклали угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у визначених діяннях, в повному обсязі відшкодував заподіяну шкоду, а потерпіла не має жодних матеріальних претензій. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ст. 357 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, щиро розкаявся. Підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримала.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про примирення відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачений ч.1 ст. 357 КК України, який згідно ч.2 ст.12 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості та за ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затвердженою і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання стосовно речових доказів, вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 04 вересня 2013 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

-за ст. 357 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підстав ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: банківську картку, яка передана потерпілій ОСОБА_5 , залишити в її користуванні; СД-диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1