АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/35/17 Номер провадження 11-кп/786/114/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 28.05.2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райозеро Оржицького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року

з участю
прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини справи
Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 4776,7 грн. за залучення експертів.

Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 28.05.2016 року о 16 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи технічно-справним автомобілем «РЕНО ЛОГАН» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозячи в салоні автомобіля власника даного транспортного засобу ОСОБА_10 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні, рухався по автодорозі Хорошки - Черевки з боку с. Хорошки в напрямку с. Черевки.
Проїжджаючи в районі електроопори №165 поблизу с. Черевки Оржицького району Полтавської області, водій ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує швидкість та реакцію водія при стеженні за дорожнім рухом, на вказаній ділянці дороги під час руху на заокругленні дороги вправо відносно свого напряму руху допустив неуважність, не вибравши безпечної швидкості транспортного засобу та необхідних прийомів керування, не впорався із керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини, хоча повинен був та мав можливість уникнути цього.
У результаті неврахування дорожньої обстановки, не обрання безпечної швидкості та виїзду за межі проїзної частини, керований ОСОБА_7 автомобіль, разом з пасажиром ОСОБА_10 допустив виїзд за межі проїзної частини та наїзд на дерева.
Тобто, водій ОСОБА_11 порушив вимоги п.п. 2.1 «а», 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), що призвело до даної дорожньо-транспортної події.
В результаті вказаної ДТП, пасажиру автомобіля «РЕНО ЛОГАН» ОСОБА_10 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
Зі змісту апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 вбачається, що вони просять скасувати вирок суду та виправдати ОСОБА_7 в зв`язку з недоведеністю його вини за ч.2 ст.286 КК України.

Свої вимоги обґрунтовують наявністю суперечливих висновків щодо перебування за кермом автомобіля під час ДТП обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_10 .

Також посилаються на те, що суд безпідставно відмовив у проведенні дактилоскопічної експертизи для встановлення відбитків слідів пальців рук чи рук обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_12 на кермі та важелях управління автомобіля.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги.
Позиції інших учасників судового провадження.
Прокурор відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_13 подала письмові заперечення, у яких прохала апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року щодо нього - без зміни.

Під час апеляційного перегляду прокурор ОСОБА_9 заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування та судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності, допустимості достовірності, достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку доказах

Доводи апелянтів щодо недоведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині є аналогічними тим, що перевірялись судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження. Не знайшли вони свого підтвердження і під час апеляційного перегляду вироку суду.

Так, доводи апелянта про те, що не він керував транспортним засобом під час ДТП спростовуються показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які пояснили суду, що вони були на місці пригоди одразу ж після ДТП та підтвердили, що ОСОБА_7 перебував на водійському сидінні, а померлий ОСОБА_10 на пасажирському. При цьому свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зазначили, що вони особисто витягували учасників автодорожньої пригоди із автомобіля. При цьому ОСОБА_10 витягували першим з пасажирського сидіння, оскільки у останнього були більше виражені тілесні ушкодження.

Показання цих свідків узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються висновками комплексних судово-медичних та транспортно-трасологічних експертиз № 163/1122 та № 164/1122.

Фактично показання вище зазначених свідків узгоджуються також із показаннями самого ОСОБА_7 в тій частині, що після ДТП він прийшов до тями вже в лікарні, а отже не міг самостійно на місці події переміщуватися в транспортному засобі.

Доводи апелянта про нібито залишення судом без уваги показань свідка ОСОБА_17 щодо керування транспортним засобом потерпілим ОСОБА_10 є безпідставними оскільки зі змісту вироку вбачається, що суд визнав показання цього свідка недопустимим доказом. Своє рішення в цій частині суд обґрунтував тим, що показання цього свідка суперечать показанням всіх інших допитаних судом свідків, а також спростовуються висновками вище наведених комплексних експертиз.

Необґрунтованими колегія суддів також вважає доводи апелянтів про те, що суд нібито безпідставно відмовив у призначенні дактилоскопічної експертизи з метою виявлення відбитків обвинуваченого та потерпілого на кермі та важелі управління автомобіля, що належав загиблому. При цьому, колегія суддів вважає таке рішення правильним, оскільки висновки такої експертизи в даному випадку не мали б доказового значення.

Посилання апелянтів на наявність суперечливих висновків експертиз колегія суддів оцінює критично виходячи з того, що висновки судово-медичної експертизи № 148 від 30.05.2016 року трупу ОСОБА_10 , а також висновки комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 164/1122 від 03.11.2016 року щодо виявлених тілесних ушкоджень та причини смерті загиблого ОСОБА_10 фактично є тотожними.

Водночас, висновки в експертизі № 148 від 30.05.2016 року про те, що встановлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження «утворилися від дії тупих предметів при вказаних обставинах ДТП, будучи водієм автомобіля, що зіткнувся з перешкодою» були передчасними, оскільки зроблені без натурного моделювання та без порівняльного аналізу тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 та виявлених на трупі ОСОБА_10 .

Версія сторони захисту щодо керування автомобілем «РЕНО ЛОГАН» потерпілим ОСОБА_10 , а не обвинуваченим ОСОБА_7 належним чином перевірена місцевим судом, а також колегією суддів під час апеляційного перегляду вироку суду та не зайшла свого підтвердження.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №148 від 30.05.2016 року на тілі трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: сукупної травми голови, грудної клітки, живота, кровопідтічності м`яких тканин голови у тім`яно-скроневій ділянці зліва, у тім`яно-скроневій справа, лобу зліва, лінійного перелому чешу лівої скроневої кістки з переходом лінії злому на основу черепу, субдуральної гематоми у вигляді рідкої крові та рихлих згортків в проекції середніх черепних ямок, субарахноїдальних крововиливів в тім`яно-скронево-потиличних долях правої півкулі, лобно-тім`яно-скроневих долях лівої півкулі мозку, ніжок мозочку, кровопідтічності м`яких тканин в проекції руків`я грудини, по передній поверхні грудної клітки справа, відриву суглобової поверхні правого грудинно-ключичного з`єднання, переломів 2-6 ребер справа по білягрудинній лінії з розходженням країв, розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів, переломів 3-8 ребер справа по середньо-ключичній лінії, 3-6 ребер справа по біляхребтовій лінії, переломів 3-5 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, 7-8 ребер зліва по передньо-підмишечній лінії, 2-7 ребер зліва по біляхребтовій лінії, розриву лівого листка діафрагми, розрив-розміжчення тканини правої легені, обширних крововиливів на поверхнях легень з розтріскуванням вісцеральної плеври, розрив-розміжчення тканини правої долі печінки, крововиливу у навколо ниркову клітковину правої нирки, забитих ран лівого плеча, лівого ліктьового суглобу, правого передпліччя, численних синців та саден голови, кінцівок, які утворилися від дії тупих твердих предметів при ударі об такі, можливо під час ДТП в указаний у постанові строк і відносно до живої особи ушкодження мають ознаки ТЯЖКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ, як небезпечні для життя і в даному випадку призвели до смерті потерпілого.

Причиною смерті ОСОБА_10 явилась сукупна травма голови, грудної клітки, живота з переломом кісток черепу, крововиливами в речовину мозку та під його оболонки, переломами ребер, розривами легень, печінки, що супроводжувалось шоком, крововтратою.

Висновки вказаної експертизи в частині зазначення, що виявлені при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету, при ударі об такі, можливо під час ДТП, будучи водієм автомобіля, що зіткнувся з перешкодою, спростовуються висновком комплексної судово медичної та транспортно трасологічної експертизи № 164/1122 від 3.11.2016 року.

Вказана експертиза підтвердила наявність вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 отриманих під час ДТП. При цьому експерти провівши систематизацію тілесних ушкоджень по зонам їх розміщення у ОСОБА_7 та віртуальний механізм їх утворення, що викладено у висновку експерта № 164/1122, провівши порівняльний аналіз тілесних ушкоджень виявлених на трупі ОСОБА_10 та у ОСОБА_7 , дійшли висновку, що під час ДТП 28.05.2016 року ОСОБА_10 перебував на задньому пасажирському сидінні за водієм автомобіля «РЕНО ЛОГАН» . Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 не могли бути отримані ним при обставинах, вказаних в описовій частині постанови, будучи водієм автомобіля «РЕНО ЛОГАН».

У висновку комплексної судово медичної та транспортно трасологічної експертизи № 163/1122 від 3.11.2016 року по факту тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 вказано, що виходячи із комплексу судово-медичних та транспортно трасологічних даних на час дорожньо транспортної події 28.05.2016 року, ОСОБА_7 знаходився за кермом автомобіля «РЕНО ЛОГАН».

Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не могли бути отримані ним при обставинах вказаних у описовій частині постанови, тобто коли під час дорожньо транспортної пригоди він був пасажиром автомобіля «РЕНО ЛОГАН».

Висновки вищезазначених комплексних судово-медичних та транспортно трасологічних експертиз, яким місцевим судом надана належна оцінка, підтверджуються і іншими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які беззаперечно викривають ОСОБА_7 , як особу, що перебувала за кермом автомобіля «РЕНО ЛОГАН» під час ДТП.

У відповідності до висновку судової авто технічної експертизи №285 від 15.08.2016 року у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «РЕНО ЛОГАН» вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.
В умовах даної події водій автомобіля «РЕНО ЛОГАН» мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом виконання ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху .

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильними висновки місцевого суду про те, що сукупність зібраних стороною обвинувачення доказів, поза межами розумного сумніву викривають ОСОБА_7 , як особу, яка керуючи транспортним засобом порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого. Такі дії, у відповідності до досліджених доказів правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст.286 КК України.

З огляду на вище наведене апеляційні вимоги щодо скасування вироку суду з наведених в апеляційних скаргах підстав не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим статтями 50, 65 КПК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 11.05.2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4