Справа № 199/6378/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001471 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч. 1 ст.262 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

У свою чергу, обвинувачені та захисники заявили клопотання щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, не зменшилися та до обвинувачених не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.

Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи.

Суд бере до уваги, що у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами, які на теперішній час повідомлені про підозру у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, при цьому ОСОБА_6 у умисних тяжких кримінальних правопорушень та раніше двічі засуджувався за умисні тяжкі злочини, а ОСОБА_7 у умисному кримінальному правопорушенні середньої тяжкості, відомостей про те, що вони не можуть перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання кожен з них ніде не працював.

За заявою прокурора на теперішній час відсутні підстави для зміни обвинувачення кожному з обвинувачених, про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення.

Також, відмовляючи у задоволенні клопотання, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення обвинувачених від суду або переховування, скоєння нових злочини, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у з зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, а тому клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешту, як таке, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131,132,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпро, кожному з них, на 60 (шістдесят) днів до 21 липня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання і потерпілому для відома.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, а заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1