БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1081/18
Провадження № 1-кп/497/108/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
на підставі угоди про визнання винуватості

23.07.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград угоду про визнання винуватості від 19.06.2018 року між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000250 від 05.05.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові Трояни Болградського району Одеської області, громадянина України, зі слів - за національністю болгарин, українську мову розуміє, має вищу освіту, пенсіонер, працює вчителем КЗО Новодолинської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, фактично проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
- який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20.06.2018року до суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.263ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
Так, згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 у 1993 році, точна дата не встановлена, при невстановлених обставинах, придбав 2612 патронів, які, згідно висновку експерта №388-Б від 01.06.2018 року є боєприпасами патронами калібру 5,6 мм (22 Lr), кільцевого займання, призначені для стрільби з нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї гвинтівок ТОЗ-8, ТОЗ-17 та інше, а також пістолетів Марголіна відповідного калібру. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , діючи в порушення «Положення про дозвільну систему» затвердженого, постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, за відсутності належних, передбачених законом, дозвільних документів, незаконно переніс вказані патрони до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 і сховав їх в одній з кімнат свого домоволодіння. В подальшому, також у порушення, у тому числі, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїм властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №662 від 21.09.1998р. - незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав їх до 05.05.2018р, коли в ході обшуку вказаного домоволодіння їх було виявлено та вилучено працівниками Болградського відділення поліції.
19.06.2018р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом І класу ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.263ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України - зі звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням, та призначенням йому іспитового строку тривалістю 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76ч.1п.1,2ч.2п.2 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами визнає в повному обсязі, стверджував, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє, йому зрозуміле покарання та порядок його відбування.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою.
Обвинувачений та його захисник просили про затвердження угоди та не заперечували проти призначення узгодженого покарання.
Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши надані матеріали, суд дійшов наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.263ч.1 КК України, який, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, проте потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, діями обвинуваченого не спричинено будь-яких збитків будь-кому, наслідки від злочину відсутні. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.263ч.1 КК України, оскільки обвинуваченим дійсно скоєні протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, та враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд має враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного та відсутність в обвинуваченого наміру на скоєння кримінального правопорушення, оскільки він пояснив, що придбання ним патронів було пов`язане з його роботою він у школі навчає дітей знанням користування зброєю, раніше законодавством не заборонялося зберігати такі патрони - що призначені для учбової зброї, і він не знав, що вимоги законодавства змінилися, вину свою визнає.
Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: активне сприяння обвинуваченим органу досудового розслідування у розкритті злочину, визнання обвинуваченим вини, а також те, що він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, дуже позитивно характеризується.
Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи характеристику обвинуваченого за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків від злочину, твердження обвинуваченого у суді про те, що він усвідомив свою вину у скоєному, має намір не вчиняти більше будь-яких правопорушень, має постійне місце роботи, дохід, сім`ю, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд враховує те, що ОСОБА_4 погоджується на призначення йому покарання, визначеного угодою за ст.263ч.1 КК України між ним і прокурором, характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, - судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
В ході досудового розслідування кримінального провадження обвинуваченому ухвалою слідчого судді від 19.06.2018р. був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який прокурор просить продовжити до набрання вироком суду законної сили. Не вбачаються підстави для обрання іншого запобіжного заходу чи скасування обраного й наразі.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України та 96-1 і 96-2 КК України, згідно якого гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди - конфіскуються в дохід держави.
Судові витрати відповідно до вимог ст.122ч.2 КПК України - у виді витрат на проведення експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.263ч.1,75,76,96-1ч.9п.1 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.06.2018 року, що укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та призначити йому покарання на підставі санкції цієї статті у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного даним вироком покарання з випробуванням, та призначити йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст.76ч.1п.1,2 та ч.2п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Покласти, згідно з вимогами ст.76 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 , що звільнений даним вироком суду від відбування покарання з випробуванням, після набрання цим вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого - у виді особистого зобов`язання, обраного ухвалою слідчого судді від 19.06.2018р. - вважати продовженим до набрання даним вироком законної сили.
Речовий доказ 2612 патронів конфіскувати на користь держави після набрання даним вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі вартості експертизи у кримінальному провадженні - 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги, вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1