Провадження № 1-кс/127/8235/18
У Х В А Л А
Іменем України
02 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка, Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий СВ Лівобережного відділу поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 02.07.2018 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.06.2018 близько 22:40 год., ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 10.07.2013 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно і повторно, з корисливими мотивом та метою, через незачинені двері увійшов до належної ОСОБА_7 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, незаконно проникнувши до чужого житла, останній виявив на столі однієї із кімнат належні ОСОБА_8 навушники марки «Нокіа» чорного кольору, окуляри сонцезахисні коричневого кольору невідомої марки та футболку червоного кольору (загальна вартість вказаних предметів складає 500 грн.). Вказані навушники та окуляри ОСОБА_4 заховав до лівої кишені штанів, у які був одягнений, а вищезазначену футболку заховав під власну футболку. Однак, після цього ОСОБА_4 було виявлено мешканцем квартири ОСОБА_8 , який до цього спав та прокинувся. Усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, ОСОБА_4 на зауваження ОСОБА_8 повернув йому викрадену футболку, проте, продовжуючи свої дії з метою утримання в себе раніше викраденого чужого майна, діючи вже відкрито для потерпілого, ОСОБА_4 разом із викраденими навушниками та окулярами залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд та заподіявши таким чином ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 240 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

За підозрою у скоєнні даного злочину в порядку ст. 208 КПК України о 00.43 год. 30.06.2018 затримано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Оленівка Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 16.11.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік; вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 05.12.2012 за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки; вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 04.04.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців (вирок переглянуто, згідно з вироком Апеляційного суду Вінницької області 10.07.2013 вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, а попередній вирок ухвалено виконувати самостійно); звільнений 29.08.2017 з Літинської ВК-123 по відбуттю строку покарання;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.06.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Окрім цього, обґрунтованість підозри та вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ; протоколами огляду місця події від 29.06.2018; вилученими речами в ході затримання підозрюваної особи.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, соціально стримуючих факторів таких як сім`я та робота останній не має, тому усвідомлюючи можливу міру покарання останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином наявні реальні ризики передбачені ст. 178 КПК України.

В той же час, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду.

На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити останньому заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити в обрані підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0002734, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 30.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002734 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

30.06.2018 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002734 від 02.07.2018, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 30.06.2018; протоколів допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_7 від 01.07.2018 та 30.06.2018 відповідно; пояснень підозрюваного від 30.06.2018, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак враховуючи характер своєї роботи (будівельні та ремонтні роботи) останніх три місяці проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працює, будь - яких осіб на утриманні не має, раніше судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 01:30 год. 28 серпня 2018 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 серпня 2018 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному

провадженні;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде проголошено 03.07.2018 о 17:00 год.

Слідчий суддя