Справа № 638/9273/18
Провадження № 1-кп/638/1057/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0006151 від 25.12.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова. українця, громадянина України, не одруженого з середньою спеціальною освітою, не працюючого, утриманців не має, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючий за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
24 грудня 2017 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у супермаркеті « Клас» за адресою м. Харків проспект Людвіга Свободи 43. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в камері схову супермаркету « Клас», з корисливим мотивом та з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключів, проник до камери схову речей № 147, звідки викрав чоловічий рюкзак чорного кольору, вартістю 300 гривен, згідно висновку експертизи № 10056 від 12 червня 2018 року та речі, які знаходились в рюкзаку, зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 240 гривен, чоловічі джинси синього кольору, вартістю 70 гривен, чоловічу кофту, вартістю 40 гривен, які належали ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 650 ( шістсот п`ятдесят гривен).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що він купував того дня продукти в магазині « клас», після того, відкрив коморку, побачив, що там не його речі, проте забрав рюкзак та виніс його з приміщення магазину. У подальшому повернувся в магазин та забрав свої речі. Дуже жалкує про те, що скоїв, пояснити не може чому так сталося.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, де повідомив, що він не має наміру з`являтися в судові засідання та просить розглядати справу за його відсутності. Вказав, що претензій до обвинуваченого не має.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , не працюючий, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатране перебуває на обліку у лікаря нарколога перебуває з діагнозом залежності від наркотичних засобів, проте в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він пройшов курс реабілітації та сам почав надавати допомогу в реабілітації залежних від наркотичних засобів.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підстав ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати: в сумі 858,00 ( вісімсот п`ятдесят вісім) гривен за проведення судових експертиз № 10056 від 12.06.2018.

Речові докази диск з записом від 24.12.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурорам негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1