АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/3030/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1314/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
Ухвала
Іменем України
10 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 07.11.2017р. відносно ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Савинці Балаклійського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, має малолітню дитину 2010р.н., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 22.11.2010р. вироком Балаклійського районного суду за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1700грн.;
- 10.02.2012р. вироком Балаклійського районного суду за ч.1 ст.122, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 01.05.2015р. вироком Балаклійського районного суду за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України іспитовий строк 3 роки;
- 20.01.2016р. вироком Балаклійського районного суду за ч.1 ст.289, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі,
засуджений за ч.1 ст.122 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено 4 роки позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат в порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України, а також розв`язаний цивільний позов.
Згідно вироку, 18.11.2015р., близько 19год., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу автобусної зупинки, яка розташована біля магазину «Яна», розташованого за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, 14«А», діючи умисно, протиправно, та в ході раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , з метою завдання тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар кулаком правої руки в область правої сторони щелепи ОСОБА_9 , внаслідок чого, у ОСОБА_9 встановлено наступне тілесне ушкодження: закритий перелом гілки нижньої щелепи справа, який міг бути отриманий від дії тупого предмету, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відобразились. За ступенем тяжкості вищевказаний закритий перелом гілки нижньої щелепи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу злочину. Так, ОСОБА_8 вважає, що відсутні докази його винуватості.
Захисник у поданій апеляції просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції посилаючись на недостатність доказів винуватості його підзахисного, які були досліджені у суді.
Прокурор у поданій апеляції не оскаржуючи встановлені фактичні дані та кваліфікацію просить вирок суду скасувати через м`якість призначеного покарання і ухвалити новий яким призначити остаточне покарання 5(п`ять) років позбавлення волі але до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів, які підтримали свої апеляційні вимоги, прокурора, який висказався в підтримку вироку суду і необґрунтованості поданих апеляцій, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вироку (т.1 а.с.227-230) фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку при цьому сам обвинувачений, в суді першої інстанції свою провину не визнав і пояснив, що потерпілий його оговорив, причини цього він пояснити не може.

Як вбачається з вироку суду винуватість ОСОБА_8 у вчинені інкримінуємого злочину підтверджується показаннями самого потерпілого та допитаних під час судового розгляду свідків події, а також сукупністю досліджених письмових доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що знайомий з ОСОБА_8 , який мешкає на вулиці де і його батьки. 18.11.202015р. в 19год. потерпілий зайшов в магазин «Яна», який знаходиться на автобусній зупинці, по вул. Жовтневій м. Балаклія. Він придбав стаканчик кофе та вийшов з приміщення на автобусну зупинку. На лавці сидів ОСОБА_8 , і в голос нецензурно лаявся. Крім нього та ОСОБА_8 більше нікого не було. Він відвернувся від ОСОБА_8 і в ту же мить той наніс удар рукою йому в обличчя. Від удару він упав на землю. Він звернувся в Балаклійський відділ поліції, який знаходився напроти магазину «Яна». На перехресті доріг працівники поліції разом з ним затримали ОСОБА_8 , він відчував біль в щелепі і його відвезли в Балаклійську ЦРЛ, де надали медичну допомогу. Через деякий час працівники поліції в лікарню привезли ОСОБА_8 .
Вказані свідчення, щодо місця та часу підтвердили свідки ОСОБА_10 , яка в той час перебувала у магазині та продавець ОСОБА_11 .
Крім того, ОСОБА_10 підтвердила, що на автобусній зупинці знаходилося тільки 2 людини, це ОСОБА_9 та чоловік який сидів на лавці і голосно кричав та лаявся. Незнайомий чоловік був одягнутий в куртку коричного кольору з капюшоном з ворсою, на голові шапка. Обличчя цього чоловіка вона не бачила.
В суді першої інстанції також був переглянутий відеозапис спостереження , який був витребуваний з магазину «Яна» від 18.11.2015р. про події о 19год., які відбувалися на автобусній зупинці, згідно якого до ОСОБА_9 зі спини підійшов чоловік і наніс удар рукою в обличчя останнього. Цей чоловік був одягнутий в куртку з капюшоном з ворсою.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , сусіди обвинуваченого ОСОБА_8 допитані в суді, пояснили, що після огляду відеозапису вважають, що чоловік який зафіксований на відеозаписі одягнутий в таку саме куртку з капюшоном з ворсою, яка є у ОСОБА_8 . Хоча обличчя на відео зйомці не видно, однак по поведінці чоловіка вони впізнають ОСОБА_8 .
Крім того, ОСОБА_12 пояснила, що обличчя особи на відео не видно, на голові «башлик», курточка така сама як у ОСОБА_8 . З поведінки та руху вона зрозуміла, що він був п`яний.
Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що по фактурі, манері та ході особа, яка махнула рукою на відео схожа на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Виходячи з вищенаведених доказів, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому апеляції сторони захисту слід визнати безпідставними.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 07.11.2017р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же час з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді