Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8940/15-к
Провадження № 1-КП/758/665/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника - ОСОБА_11 ,
обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0002423 відносно
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, студента 4-го курсу НАУ, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України;
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кендоба Ахсуінського р-ну, республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2015 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 перебували в лісопарковій зоні біля ресторану «Фортеця», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Г.Гонгадзе, 21. В цей час, діючи групою осіб, проявляючи особливу зухвалість, незважаючи на велику кількість громадян, які зібралися в лісопарковій зоні, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 , прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві та бажаючи протиставити себе суспільству, почали виражатися ненормативною лексикою в сторону незнайомого їм ОСОБА_16 , при цьому нахабно поводячись та бешкетуючи.
В подальшому, продовжуючи свої хуліганські дії, проявляючи явну неповагу до суспільства, діючи групою осіб з особливою зухвалістю, ОСОБА_13 разом з двома невстановленими особами, повалили ОСОБА_16 на землю, після чого нанесли йому не менше 10 ударів, більш точне число встановити не видалося можливим, в область тулуба та голови, чим спричинили йому фізичну біль.
В подальшому ОСОБА_12 кулаком правої руки вдарив в обличчя ОСОБА_17 , яка бігла, щоб допомогти своєму чоловіку ОСОБА_16 , чим заподіяв їй фізичну біль, після чого остання впала та вдарилася лівою ногою об землю, внаслідок чого отримала наступні тілесні ушкодження: синці на передній поверхні лівого колінного суглобу, передньо-зовнішній поверхні лівої ступні, садно по передній поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_12 направився до ОСОБА_16 та разом з ОСОБА_13 та іншими двома невстановленими особами, діючи групою осіб, нанесли ОСОБА_16 не менше 10 ударів, більш точне число встановити не видалося можливим, в область тулуба та голови, чим спричинили йому фізичну біль.
Крім цього, у зв`язку із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення громадського порядку, черговим чергової частини Подільського РУ ГУМВС України в місті Києві на виклик за адресою: АДРЕСА_3 , був направлений автопатруль № НОМЕР_2 в складі старшого сержанта міліції ОСОБА_18 , лейтенанта міліції ОСОБА_19 та молодшого сержанта міліції водія ОСОБА_20 .
Вказані особи є представниками правоохоронного органу та відповідно до ст.2 Закону України «Про міліцію» зобов`язані вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події.
Коли ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 12 квітня 2015 року приблизно о 16 год. 30 хв. прибули на місце виклику за адресою: АДРЕСА_3 , з метою припинення порушення громадського порядку та попередження вчинення правопорушень, вони зустріли супротив зі сторони ОСОБА_12 та ОСОБА_21 , які, використовуючи ненормативну лексику, стали погрожувати фізичною розправою працівникам правоохоронного органу.
Не реагуючи на законні вимоги працівників міліції, усвідомлюючи, що працівники міліції виконують свої службові обов`язки по охороні громадського порядку, діючи групою осіб, ОСОБА_13 умисно та цілеспрямовано почав хапати ОСОБА_19 за одяг та відштовхувати його від себе, а ОСОБА_12 , підійшовши до ОСОБА_19 ззаду, обхопив руками за тіло, після чого повалив його на землю, опинившись зверху на ньому, чим спричинив останньому фізичну біль.
Після цього ОСОБА_18 , намагаючись стягнути ОСОБА_12 з ОСОБА_19 , схопив його руками за шию та почав тягнути його на себе. ОСОБА_12 в свою чергу схопився за автомат ОСОБА_18 та прижав його до своїх грудей, обхвативши руками навхрест, при цьому сівши на землю. На вимогу ОСОБА_18 відпустити зброю ОСОБА_12 не реагував та погрожував її застосуванням. В цей час на місце підбіг ОСОБА_19 та намагався розтиснути руки ОСОБА_12 , щоб забрати зброю, при цьому нахилившись, після чого ОСОБА_12 кулаком правої руки вдарив ОСОБА_18 в область лівої частини тулуба, чим спричинив йому фізичну біль, а ОСОБА_13 підбіг до ОСОБА_19 та вдарив його правою ногою в область нижньої щелепи, в результаті чого заподіяв йому наступне тілесне ушкодження: закритий двобічний перелом нижньої щелепи, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Після цього ОСОБА_19 використав зброю для подачі сигналу тривоги, внаслідок чого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 з місця події втекли, а невдовзі були затримані працівниками міліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою винність у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою винність у вчиненні інкримінованих злочинів,передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 повідомив, що 12 квітня 2015 року він заступив на патрулювання в складі автопатруля по патрулюванню житлового масиву Виноградар, із ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Під час патрулювання вони отримали виклик, що в лісі по пр-ту Г.Гонгадзе в м.Києві бійка, за участю близько 20 чоловік. Він з ОСОБА_19 по приїзду на місце події зайшли в ліс, де їх зустріли потерпіла ОСОБА_17 та потерпілий ОСОБА_16 , які повідомили, що сталася бійка і були нанесені їм тілесні ушкодження. У ОСОБА_16 була порвана футболка та сліди побиття на обличчі. Потерпілі вказали на ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Він із ОСОБА_19 попрямували до останніх, назустріч їм підбіг ОСОБА_24 та почав лаятися в їх адресу. Після чого підійшов ОСОБА_25 , він був більш адекватним, поводив себе стримано, вони почали спілкуватись з ним. В цей час ОСОБА_24 ходив навколо та намагався підбурити їх до бійки. Він попрохав друзів ОСОБА_24 заспокоїти його, вони намагалися тримати ОСОБА_24 але він вирвався. Гасан в словесній формі почав йому погрожувати застосуванням фізичної сили. Коли ОСОБА_19 спілкувався з подругою ОСОБА_26 , в цей момент до нього підбіг ОСОБА_24 . Коли він почав рух до ОСОБА_19 , ОСОБА_25 почав бігти і з усієї сили штовхнув ОСОБА_19 на землю. Побачивши це, він підбіг та почав відтягувати ОСОБА_25 . Потім ОСОБА_25 намагався забрати в нього автомат, при цьому висловлював бажання застосувати зброю. ОСОБА_19 підбіг до нього і намагався допомогти забрати автомат. Коли ОСОБА_19 нагнувся і відтягував руки ОСОБА_25 від автомата, ОСОБА_24 вдарив ОСОБА_19 ногою по обличчю. ОСОБА_19 відійшов на декілька метрів та здійснив один постріл у повітря. Расім почувши постріл, відпустив автомат та відійшов. Хтось викликав допомогу.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 повідомив, що у 2015 році на ОСОБА_27 , працюючи старшим в складі автопатруля разом з ОСОБА_18 , здійснював патрулювання жилого масиву Виноградар.
Перебуваючи на вул.Осиповського, отримав на службовий планшет виклик про те, що в лісі по пр-ту Г.Гонгадзе відбувається бійка за участю близько 50 людей. Він зателефонував заявниці, яка повідомила, що бійка вже закінчилась і їй нанесли тілесні пошкодження, про що вона буде писати заяву. Коли вони приїхали до лісу, біля входу на них чекала заявниця яка провела на місце події, де перебував її батько, який повідомив, що його побили та вибили йому зуб. Конфлікт виник через те, що відпочиваючі поруч громадяни влучили м`ячем в дитячий візок в якому перебувала дитина. Потерпілі вказали на ОСОБА_25 та ОСОБА_24 . Він маючи на меті встановити анкетні дані ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , підійшов до них. Звернувшись до ОСОБА_24 у відповідь отримав відмову, словесні образи та агресивну поведінку. Підійшли інші громадяни та почали вимагати, щоб він пред`явив посвідчення. Дівчина яка була присутня та перебувала в нетверезому стані, поводила себе неадекватно, провокувала на конфлікт. Вона чіплялася за його формений одяг, говорила нісенітницю. Коли він попрохав її заспокоїтися та відпустити його вона не відреагувала, тому він був змушений її відштовхнути. Хлопців це обурило. Він побачив що агресивний настрій оточуючих наростає, після того як він відштовхнув дівчину, та що ОСОБА_24 не контролює свої дії, тому прийняв рішення, що його необхідно відділити від інших осіб та підвести до автомобіля щоб по планшету встановити його особисті дані. Причин для затримання не було, але так як вони не надавали данні, це була причина для затримання. ОСОБА_24 не хотів йти. Він сказав ОСОБА_18 «берем ОСОБА_24 та йдем». Коли він взяв ОСОБА_24 за передпліччя, в цей момент ОСОБА_25 штовхнув його, від якого він перечепився через каміння на вогнищі та впав. Коли підвівся то побачив, що ОСОБА_25 вириває автомат у ОСОБА_18 . Тяганина супроводжувалася погрозливими висловами ОСОБА_25 про застосування зброї. Він підбіг до ОСОБА_18 маючи на меті допомогти втримати автомат. Коли він нахилився до ОСОБА_18 , в цей момент отримав удар в щелепу ногою, який наніс ОСОБА_24 . Зрозумівши, що він вже фізично не може допомогти ОСОБА_18 , та розуміючи що після можливого заволодіння зброєю ОСОБА_25 може її реально використати, він прийняв рішення про застосування табельної зброї. Відійшовшина декілька кроків назад, витягнув з кобури пістолет привів його в дію та зробив попереджувальний постріл вгору. Після пострілу обвинувачені розбіглись в сторони. Він зателефонував черговому та повідомив, що в нього зламана щелепа, та про застосування зброї, попрохав викликати швидку допомогу, СОГ та патрульні екіпажі. Коли приїхали патрульні вони затримали ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які повернулись на місце подій.
Від удару який наніс ОСОБА_24 , він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи у двох місцях.
Моральну і матеріальну шкоду йому відшкодовані в повному обсязі, претензій до обвинувачених він не має.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 повідомив, що у 2015 році на ОСОБА_27 він разом з дружиною та друзями відпочивали у лісі на масиві Виноградар. Поруч компанія грала в м`яч, серед них були молода дівчина та хлопець. Хтось з цієї компанії неодноразово попадав м`ячем у дитячий візок. Він зробив їм зауваження, щоб були обережніші. Хлопець підійшов до нього та почав штовхатись, між ними розпочалась бійка в якій брали участь та наносили удари троє чи четверо людей, обличчя яких він не бачив, тому встановити їх особу він не міг. Коли він піднявся то побачив ОСОБА_25 , та інших людей, але на його думку вони підбігли рознімати бійку. Підбігли люди та розборонили, щоб припинити бійку. Від ударів він отримав пошкодження зуба. У подальшому викликали міліцію. Коли почалась бійка дружина побігла в його напрямку і він побачив, як її хтось штовхнув і вона впала. Коли приїхала міліція, дівчина, яка була на підпитку, висловлювалась нецензурною лайкою в бік працівників міліції, вела себе грубо, некоректно та була ініціатором конфлікту між відпочиваючими та працівниками міліції. Зав`язалась бійка, відбувалось нанесення тілесних ушкоджень працівникам міліції, потім був здійснений постріл, після якого всі заспокоїлись. Приїхав ще один наряд міліції які затримали ОСОБА_26 .
В той же день його допитував слідчий якому він повідомив, що до ОСОБА_26 будь-яких претензій він не має, оскільки стверджувати, що вони наносили йому удари він не міг, однак протокол допиту для підписання слідчий йому не надав. Цього ж дня проводилось пред`явлення особи до впізнання, і він вказав на ОСОБА_26 як на осіб, які були присутні в лісі під час сутичок та приймали участь у конфлікті з міліцією, а саме, між ними відбувалась словесна перепалка. Через деякий час слідчий знову відбирав у нього пояснення та під приводом того, що для виготовлення протоколу допиту потрібен час, повідомив що надасть протокол пізніше. Протокол допиту він підписав через деякий час біля роботи дружини, не читаючи, тому стверджувати, що протокол написаний з його слів він не може.
Претензій до обвинувачених він не має, так як вони не завдали йому шкоди, оскільки не приймали участь в бійці.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 повідомила, що у 2015 році на ОСОБА_27 вона разом з чоловіком відпочивали у лісі на Виноградарі. Поруч відпочивали бабуся, дідусь та молоді батьки з дитиною яка перебувала у дитячому візку. Компанія молодих людей грали в м`яч. Вони декілька разів вдарили м`ячем по візку, на що бабуся підійшла та зробила їм зауваження. Коли вони знову вдарили м`ячем по дитячому візку, бабуся підбігла до них, а дівчина з компанії вдарила бабусю. Дідусь та чоловік не відреагували. Потім м`яч закотився до них, вони його забрали і заховали під лавку. До них підійшли невідомі особи, як вона зрозуміла власники м`яча та молоді люди які грали, та попросили віддати м`яч. Розпочалась розмова, під час якої до них приєднувались інші люди. Один із хлопців почав кидатися на її чоловіка ОСОБА_16 , вона схопила його за одяг і попрохала відійти. Коли вона обернулась до чоловіка, його вже били четверо чоловіків, серед яких був ОСОБА_28 , який наносив удари в область тулуба і голови. Почалась метушня, крики, потім вона побачила, що біжить ОСОБА_29 , який відштовхнув її, від чого вона впала та розбила ногу. Потім підбігли люди та розборонили бійку.
Працівники міліції приїхали приблизно через 20-30 хвилин, їх було двоє, вони встановлювали обставини. Біля них зібралося чимало людей, розпочалась метушня, було чути постріл. Згодом ще прибули працівники міліції. У відділку в неї відібрали пояснення. На третій день вона звернулася до слідчого проте що вона не має претензій до обвинувачених та хоче забрати заяву, оскільки в конфлікті який стався між ними неправі були обидві сторони. Вказала, що будь-яких претензій до обвинувачених вона не має.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила, що на ОСОБА_27 12 квітня 2015 року вона з сім`єю перебувала на пікніку. Неподалік відпочивали хлопці з дівчиною. Хлопці попросили в них м`яч погратись. Хтось з їх компанії влучив м`ячем у бік дитячого візочка, на що жінка грубо їм відповіла, відбулася перепалка, потім жінка схопила ніж та порізала м`яч. Конфлікт був з обох боків, жінка була дуже конфліктна, голосно лаялася. Зав`язалась бійка, в хід якої втручалися інші люди. В подальшому коли приїхала міліція, хтось вдарив працівника, після чого пролунав постріл.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснив, що у 2015 році на ОСОБА_27 відпочивав з дружиною та дітьми, які грали м`ячем у лісі на Виноградарі. В подальшому в них брали м`яч та грали чимало відпочиваючих. Незнайомий хлопець кавказької національності попав м`ячем у дитячий візок, на що жінка власник візка агресивно відреагувала та між ними відбулась сварка, вони голосно кричали після чого всі розійшлися. Потім з тієї ж компанії знову попросили м`яча. Жінка почала кричати, що знову влучили м`ячем у дитячий візок, прибіг її чоловік та почалася бійка. Жінка проколола м`яч ножем. З тієї компанії набігло близько 30 чоловік. Коли приїхала міліція відбулась словесна сварка з лайкою. Від обвинувачених була нецензурна лайка у бік працівників міліції.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснила, що у 2015 році на ОСОБА_27 вона з друзями, серед яких були потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_16 відпочивали у лісі на Виноградарі. Неподалік від них люди грали у футбол, поруч була сім`я з маленькою дитиною. Дівчина з компанії випадково влучила м`ячем у дитячий візочок, на що їй зробили зауваження. Вони продовжили грати, і дівчина знову ненавмисно влучила м`ячем у візок. Між нею та жінкою почалася сварка та бійка. Коли знову м`яч влучив у візок та відкотився до них, то ОСОБА_16 сховав його. До нього підійшов хлопець та між ними почалась сварка яка перейшла в штовханину. Підбігло багато людей почалась метушня, вона спостерігала зі сторони. Побачила, як ОСОБА_16 лежить на землі і його б`ють по обличчю. Хто конкретно наносив удари сказати не може. ОСОБА_17 збили з ніг вона впала та пошкодила ногу. Коли приїхала міліція, зав`язалася бійка. Бачила як ОСОБА_13 тікав від міліції.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 пояснив, що з обвинуваченими знайомий та перебуває у нормальних відносинах. 12 квітня 2015 року він перебував у лісовій зоні та відпочивав разом із обвинуваченими та іншими друзями великою компанією. Почувши крики, повернувся та побачив, як невідома жінка тягнула його подругу ОСОБА_34 за волосся. Відбулася метушня, підбігло багато людей, згодом конфлікт вщух та люди розійшлися. Коли приїхала міліція, знову зібралося багато людей. На протязі всього конфлікту він перебував на відстані та видимість йому перешкоджали інші люди які стояли попереду. Він побачив, як співробітник міліції схопився за щелепу, у нього йшла кров, хто саме йому наніс удар він не бачив. Співробітник міліції здійснив постріл, після чого конфлікт був вичерпаний. Він не бачив, щоб обвинувачені наносили комусь удари. ОСОБА_12 перебував біля міліціонера.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 пояснив, що з обвинуваченими знайомий. 12 квітня 2015 року він зі своєю дівчиною та друзями поїхали відпочивати на ОСОБА_27 у ліс на Виноградарі. Через деякий час виник конфлікт між дівчиною ОСОБА_36 з іншої компанії та жінкою, що була неподалік, так як зачепили м`ячем дитячий візок. Відбулась метушня. Приїхала міліція. Між працівниками міліції та відпочиваючими виникла метушня. Коли на землі лежав ОСОБА_25 зі співробітниками міліції, він підбіг і йому заприскали в очі вміст газового балончику, після чого він відійшов. У конфлікті брало участь багато людей. Були крики, всі почали збігатися, він намагався розбороняти людей.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 пояснив, що 12 квітня 2015 року він відпочивав із друзями та родичами у лісопарковій зоні на Виноградарі. Він був свідком конфлікту між правоохоронними органами та громадянами, які там відпочивали. Як саме розпочався конфлікт, він не бачив, було чути сварку. Конфлікт не вщухав, а лише наростав, у зв`язку із чим і було викликано міліцію. Була бійка, але хто саме брав у ній участь він не бачив. Навколо двох правоохоронців було скупчення людей. Почалася метушня, до одного з правоохоронців підбігла молода особа, спортивної тіло будови, та нанесла удар в обличчя. Впізнати когось із обвинувачених, він не може оскільки має поганий зір. Після цього міліціонер підвівся та здійснив постріл вгору. Згодом прибули інші працівника правоохоронних органів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що обвинувачених до подій 12 квітня 2015 року не знав. 12 квітня 2015 року він заступив на чергування в складі автопатруля, як водій з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Десь у другій половині дня вони отримали виклик, що по пр-ту Г.Гонгадзе в лісопарковій зоні бійка. Приїхавши на місце він залишився біля службового автомобіля, а ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пішли в ліс. Через деякий час почув постріл, одразу викликав підмогу, закрив автомобіль та побіг у ліс. Приблизно через 300 метрів він побачив колег та скупчення людей. В ОСОБА_19 була зламана щелепа, брудний одяг. Про розвиток подій йому відомо зі слів колег.
Окрім показів потерпілих та свідків, вина обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами:
-згідно із протоколом про прийняття заяви від 12 квітня 2015 року потерпіла ОСОБА_17 у вказаний день звернулася до Подільського РУГУ МВС України в м.Києві з заявою про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення, повідомивши, що 12 квітня 2015 рокуприблизно о 16 годині невідомі особи кавказької національності, яких в подальшому затримали працівники міліції, нанесли їй тілесні ушкодження;
-згідно із протоколом про прийняття заяви від 12 квітня 2015 року потерпілий ОСОБА_16 у вказаний день звернувся до Подільського РУГУ МВС України в м.Києві з заявою про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, повідомивши, що 12 квітня 2015 рокуприблизно о 16 годині невідомі особи кавказької національності, по АДРЕСА_3 нанесли тілесні ушкодження;
-згідно із протоколом про прийняття заяви від 12 квітня 2015 року потерпілий ОСОБА_18 у вказаний день звернувся до Подільського РУГУ МВС України в м.Києві з заявою про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, повідомивши, що 12 квітня 2015 року приблизно о 16 годині 25 хвилин, за адресою: м.Київ, пр-т Г.Гонгадзе, 21 в лісопарковій зоні, особи кавказької національності нанесли тілесні ушкодження та намагалися забрати АКС 74;
-протоколом огляду місця події від 12 квітня 2015 року за адресою: м. Київ, пр-т Г.Гонгадзе, 21, зафіксовано місце розташування вилученої гільзи;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, потерпілий ОСОБА_16 заявив, що впізнав особу під №3, яка була присутня та приймала участь у хуліганських діях 12 квітня 2015 року в лісопарковій зоні. Дану особу він впізнав по рисах обличчя та тілобудові. Під №3 знаходився ОСОБА_13 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, свідок ОСОБА_32 заявила, що впізнала особу під №3, яка приймала участь у хуліганських діях 12 квітня 2015 року в лісопарковій зоні. Дану особу вона впізнала по рисах обличчя, тілобудові та одягу. Під №3 знаходився ОСОБА_13 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, потерпілий ОСОБА_18 заявив, що впізнав особу під №1, яка приймала участь у побитті працівників міліції 12 квітня 2015 року в лісопарковій зоні. Дану особу він впізнав по рисах обличчя, тілобудові та одягу. Під №1 знаходився ОСОБА_13 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, потерпіла ОСОБА_17 заявила, що впізнала особу під №3, яка нанесла їй удар кулаком в обличчя. Дану особу вона впізнала по рисах обличчя, тілобудові та одягу. Під №3 знаходився ОСОБА_12 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, потерпілий ОСОБА_16 заявив, що впізнав особу під №3, яка приймала участь у хуліганських діях та чинили опір працівникам міліції. Дану особу він впізнав по рисах обличчя, тілобудові. Під №3 знаходився ОСОБА_12 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, свідок ОСОБА_32 заявила, що впізнала особу під №4, яка вчиняла хуліганські дії відносно її знайомих. Дану особу вона впізнала по рисах обличчя, тілобудові та одягу. Під №3 знаходився ОСОБА_12 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, потерпілий ОСОБА_18 заявив, що впізнав особу під №1, по рисах обличчя, тілобудові та одягу. Під №1 знаходився ОСОБА_12 ;
-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2015 року, потерпіла ОСОБА_17 заявила, що впізнала особу під №3, яка нанесла їй удар кулаком в обличчя. Дану особу вона впізнала по рисах обличчя, тілобудові та одягу. Під №3 знаходився ОСОБА_12 ;
-згідно витягу з наказу ГУ МВС України в м.Києві від 30 квітня 2013 року №309 о/с щодо особового складу, ОСОБА_19 призначено старшим інспектором патрульної служби Подільського районного управління;
-згідно висновку експерта №1141 від 03 червня 2015 року встановлено, що на момент надходження до стаціонару 12 квітня 2015 року о 18 годині 06 хвилин у ОСОБА_19 мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи, яке відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;
-згідно висновку експерта №1186 від 27 квітня 2015 року встановлено, що виявлені у ОСОБА_17 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли утворитись 12 квітня 2015 року;
-згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03 червня 2015 року та долученого до нього відеозапису на якому зафіксовано слідчий експеримент відтворення події 12 квітня 2015 року за участю потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 .
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, ретельно проаналізувавши безпосередньо дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що МамедовРасимБабаєвич, ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а відтак, його дії кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України.
Крім того, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а відтак, його дії кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України.
Також суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а відтак, його дії кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України.
Крім того, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а відтак, його дії кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, що передбачено ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання суд, згідно з вимогами ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості; відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують їх покарання; дані про особи обвинувачених, а саме те, що вони на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються позитивно, неодружені, до кримінальної відповідальності притягуються вперше.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання за ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК Українив межах санкцій вказаних частин статей, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, а саме: у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи конкретні обставини справи, думку потерпілих, які заявили, що не мають будь-яких претензій до обвинувачених, зважаючи на поведінку обвинувачених під час судового розгляду справи, яка свідчить, що вони каються у вчиненому, а тривале безперервне перебування під вартою з моменту їх затримання з 23 квітня 2015 року по 28 грудня 2015 року, на думку суду, вплинуло на їх виправлення та попередження нових злочинів, те, що термін перебування в місцях ізоляції від суспільства можна розцінювати як необхідне покарання, що є достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості, суд, при призначенні міри покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе обмежитись терміном фактичного перебування обвинувачених під вартою.
Вирішуючи питання про зарахування у строк покарання обвинуваченим час їх перебування під вартою під час попереднього ув`язнення, суд проаналізував правові висновки, які зроблені в рішеннях Верховного Суду з цього питання.
Так, суд вивчив правові позиції, висловлені в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №759/19973/15-к про тлумачення принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи» та принципу прямої дії закону, та який вважав, що згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-V111 від 26 листопада 2015 року) зараховується у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення до 20 червня 2017 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, рахується час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України №2046-V111 від 18 липня 2017 року).
Судом також вивчено, що відповідно до висновків щодо правозастосування, які містяться у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі №440/853/17 та від 29 березня 2018 року № 552/1164/17, у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, відповідно до ч.2 ст.5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Так, ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIIІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч.5 ст.72 КК України викладено у такій редакції:
"Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях ст.5 КК України. Так, ч.2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.
Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини - це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державною і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст.296 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-V111 від 26 листопада 2015 року) зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час його попереднього ув`язнення з 12 квітня 2015 року по 14 квітня 2015 року та з 23 квітня 2015 року по 28 грудня 2015 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання у зв`язку з його повним відбуттям.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст.296 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч.2 ст.345 КК України у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-V111 від 26 листопада 2015 року) зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , час його попереднього ув`язнення з 12 квітня 2015 року по 14 квітня 2015 року та з 23 квітня 2015 року по 28 грудня 2015 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання у зв`язку з його повним відбуттям.
Речовий доказ по справі гільза, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП в м. Києві знищити.
Речові докази по справі мобільний телефон «Iphone5», посвідчення водія НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 610 гривень, які передані на зберігання ОСОБА_13 залишити у його користуванні.
Речовий доказ по справі диск DVD-R із фіксацією слідчого експерименту, який зберігається в матеріалах провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1