12.09.2018
Справа № 150/373/18
Провадження по справі № 1-кп/150/44/18
УХВАЛА

12 вересня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
представників потерпілого
ОСОБА_9 ОСОБА_10
ОСОБА_11

розглянувши у залі судових засідань у відкритому підготовчому провадженні, кримінальні провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернівці Чернівецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 24.05.2018 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Чернівці Чернівецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Стороною обвинувачення заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою, обраних відносно обвинувачених під час досудового розслідування, оскільки ризики, визначені ухвалами суду від 18 липня 2018 року про обрання запобіжних заходів відносно обвинувачених не відпали, при цьому строки дії даних ухвал закінчується.
Обвинувачені заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Просили суд застосувати відносно обвинувачених запобіжні заходи у виді цілодобового домашнього арешту.
Захисники обвинувачених підтримали позицію їхніх підзахисних.
Представник потерпілого ОСОБА_11 підтримала клопотання прокурора.
Представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_8 не заперечили проти обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише у разі повернення потерпілим викраденого майна.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд виходить із наступного.
Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування (продовження) запобіжного заходу є забезпечення виконання (…), обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави (…), суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, поєднаній з проникненням у інше приміщення, правова кваліфікація злочину за ч. 3 ст. 185 КК України; у вчиненні крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій повторно, правова кваліфікація злочину за ч. 3 ст. 185 КК України; у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, правова кваліфікація злочину за ч. 2 ст.289 КК України, на досудовому розслідуванні він повідомлений про підозру у вчиненні цих злочинів, обвинувальні акти щодо нього надійшли до суду.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.
Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб, правова кваліфікація злочину за ч. 2 ст.289 КК України, на досудовому розслідуванні він повідомлений про підозру у вчиненні цього злочину, обвинувальний акт щодо нього надійшов до суду.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжних заходів, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я обвинувачених; 4) наявність у обвинувачених постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Строк дії ухвал Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді тримання під вартою закінчується 13 вересня 2018 року, у зв`язку із чим стороною обвинувачення подано клопотання про продовження строку даного запобіжного заходу.
Судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, маючи не зняту і непогашену судимість, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових злочинів.
При цьому, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів до 8 років позбавлення волі; його вік; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи.
Крім того, суд враховує наявність не знятої і непогашеної судимості і ризик вчинення інших подібних злочинів обвинуваченим у випадку не продовження йому запобіжного заходу.
З врахуванням наведеного вище суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та вважає, що наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Також судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому за вчинене ним кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, ОСОБА_5 на разі обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
При цьому, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину до 8 років позбавлення волі; його вік; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи.
З врахуванням наведеного вище суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та вважає, що наявні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При цьому, суд виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим продовження строку застосування до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо них більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку дії тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 терміном 60 діб підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 199, 314, 315, 316, 317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України застосований ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року продовжити на шістдесят діб з 14 вересня 2018 року до 12 листопада 2018 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України застосований ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року продовжити на шістдесят діб з 14 вересня 2018 року до 12 листопада 2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_12