УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей та документів, по кримінальному провадженню за № 0000570 від 22.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася з клопотанням, де зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла громадянинка, ОСОБА_5 , про що 11 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис №2645 та ІНФОРМАЦІЯ_2 16 січня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживаю проживали чоловік покійної ОСОБА_6 , дочка з чоловіком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх малолітній син ОСОБА_9 2007 р.н., та яка належала померлій на праві спільної сумісної власності, оскільки куплена під час перебування в шлюбі з громадянином - ОСОБА_6 . Оскільки за життя померла - ОСОБА_5 не склала жодного заповіту, то спадкування відбулося за законом у відповідності до чинного законодавства України. Спадкоємцями померлої є: її діти - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , чоловік - ОСОБА_6 та її мати - ОСОБА_11 .

Вказані вище спадкоємці, в тому числі і заявник ОСОБА_7 у встановлений законом термін звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами про прийняття спадщини. Проте, 29 жовтня 2014 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після померлої 05.11.2013 року ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на відповідну частину квартири на ім`я ОСОБА_5 , порекомендувала звернутися до суду.

Відсутність правовстановлюючого документа пояснюється тим, що договір купівлі- продажу вищезгаданої квартири від 11 травня 2007 року був оформлений на чоловіка померлої - ОСОБА_6 . Для визнання права власності за ОСОБА_7 на 1/4 частку 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом ОСОБА_7 звернулась з відповідною позовною заявою до суду. Суддею Корольовського районного суду ОСОБА_12 за даною позовною заявою було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Під час розгляду справи відповідач - ОСОБА_6 та сестра заявниці ОСОБА_10 не одноразово в судовому засіданні заявляли, що позов визнають, просили його задовольнити. Крім того, ОСОБА_6 в своїх пояснення зазначав, що дійсно спірна квартира є спільною - сумісною власністю з померлою, надавав письмові пояснення щодо визнання позову та просив справу слухати без його участі. Чергове судове засідання, було призначено на 24 листопада 2015 року, але за декілька днів до вищезгаданої дати ОСОБА_6 , здійснив відчуження спірної квартири, уклавши договір дарування на користь ОСОБА_10 . В п. 4 Договору дарування квартири зазначено, що згідно довідки № 2097 від 13 листопада 2015 року, виданої ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у вказаній квартирі не зареєстровані, не проживають, не мають права користування вказаним житлом малолітні та неповнолітні діти. Таким, чином ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ввели ОСОБА_7 та суд в оману щодо фактичної відсутності спору та визнання ними позову саме з метою запобігання накладенню арешту на спірну частину квартири для подальшого вчинення правочину направленого на відчуження вказаної квартири та позбавлення права власності на 1/4 від 1/2.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання, в якому просить проводити судове засідання без його участі та просив його задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.
Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебували речі та автомобіль, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза їх змін, переховування або знищення.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотання доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Беручи до уваги викладене вище, з метою повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, враховуючи, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ мають значення для встановлення істини по справі, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що піддягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 162, 163 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати слідчому слідчого відділу Житомирського ВП ГУ НП у Житомирській області ОСОБА_13 та за письмовим дорученням слідчого чи прокурора оперативним працівникам поліції в Житомирській області тимчасовий доступ до технічних та інвентаризаційних справ на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , які знаходяться у КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Житомирської обласної ради, за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю виготовлення копій.

Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, може бути постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14 Перекупка