Ухвала
Іменем України

3 травня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51- 5796 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 8 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 3 листопада 2017 засуджено
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК несудимого,
засуджено за ч. 2 ст. 309 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Також, вказаним вироком вирішено долю речових доказів та витрат у провадженні.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 27 травня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого вживання, незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Виготовлену рідину помістив у два скляних флакони закриті кришками з полімерного матеріалу та поклав у кросівки для подальшого перевезення у м. Святогірськ. У подальшому, ОСОБА_4 , на автобусі сполученням «Краматорськ - Слов`янськ», у кросівках, незаконно перевіз виготовлений наркотичний засіб до автовокзалу м. Слов`янська. Цього ж дня, приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_4 був зупинений співробітниками Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області в приміщенні автовокзалу та, під час проведення огляду особистих речей, в кросівках у які він був одягнений, було виявлено та вилучено два скляних флакона з полімерного матеріалу, закриті кришками, всередині яких знаходилась речовина темно-коричневого кольору, що є особливим небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений опієм ацетильованим, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину становила

1,1524 г., ОСОБА_5 , незаконно виготовив, зберігав та перевіз для особистого вживання без мети збуту, у великих розмірах.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 8 лютого 2018 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Не погодившись з постановленим щодо ОСОБА_4 судовим рішенням прокурор звернувся суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 8 лютого 2018 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. На думку прокурора, призначаючи ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК, суд застосував закон, який не підлягає застосуванню. Також зазначає, що судом не враховано конкретні обставини, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та особі засудженого, на думку колегії суддів, є безпідставними та спростовуються змістом оскарженого судового рішення.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Статтею 69 КК встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК.
При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Як вбачається з копій вироку, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог закону.
Зокрема, судом враховано: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу засудженого, який в силу ст. 89 КК не судимий, його позитивну характеристику, а також той факт, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК, суд визнав повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому злочині, проходження повного курсу лікування в нарковідділенні КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська»

Таким чином, повною мірою врахувавши вказані обставини, в тому числі і ті, на які прокурор послався у касаційній скарзі, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання засудженому призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є співмірним вчиненому, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів, та відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК.
Крім того, аналогічні доводи прокурора, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження.

Неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, колегія суддів касаційного суду не вбачає.
Враховуючи те, що касаційні вимоги прокурора є безпідставними а також те, що інших доводів, які були би підставами для зміни чи скасування судового рішення,

у касаційній скарзі прокурором не наведено, суд касаційної інстанції вважає, що по даній справі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 8 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3