Справа № 573/1327/18
Номер провадження 1-кп/573/145/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої- ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Білопілля у залі Білопільського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000376 від 06.08.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Гуринівка, Білопільського району, Сумської області, освіта середньо-спеціальна, заміжньої, не працюючої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючої, перебуваючої на обліку у лікарі фтизіатра з 17.01.2018 року, не інваліда, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимої за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08.08.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на один рік,-
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , яка тільки-но повернулася із лікування із протитуберкульозного диспансеру, перебувала за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у протитуберкульозному диспансері, ОСОБА_4 у книзі знайшла сувенірні грошові кошти у сумі 500 грн. (однією купюрою), які вона зберегла для себе.
Знаходячись 05.08.2018 року за місцем свого фактичного проживання, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом використання сувенірних грошових коштів, які остання попередньо привезла із протитуберкульозного диспансеру.
Реалізуючий свій злочиний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 05.08.2018 року, близько 11.30 години, прибула до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину, діючи з корисливим умислом, з метою незаконного отримання грошей, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману продавця магазину «Три товстуни», шляхом передачі останній сувенірної купюри, ззовні схожої на справжні гроші номіналом 500 грн.( однією купюрою), незаконно заволоділа продуктами харчування:
-1 буханка хліба, вартістю відповідно до довідки, виданої 08.08.2018 року ФОП ОСОБА_5 ,- 11 грн.;
-1 пачка гречки «Смачна кашка», 800 г., вартістю відповідно до довідки, виданої 08.08.2018 року ФОП ОСОБА_5 18 грн.;
-1 пачка макаронів «Зодіак» 1000 г., вартістю відповідно до довідки, виданої 08.08.2018 року ФОП ОСОБА_5 , - 12 грн.;
-1 пачка макаронів «Зодіак» 1000 г., вартістю відповідно до довідки, виданої 08.08.2018 року ФОП ОСОБА_5 , - 15 грн.;
-1 упаковка сірників, вартістю відповідно до довідки, виданої 08.08.2018 року ФОП ОСОБА_5 ,- 5 грн.;
-1 пляшка газованого напою «Сітро» вартістю відповідно до довідки, виданої 08.08.2018 року ФОП ОСОБА_5 ,- 19 грн.
Загальна вартість продуктів харчування, якими незаконно заволоділа ОСОБА_4 ,- становить 80 грн.
У подальшому ОСОБА_4 , не маючи ніякого права на отримання коштів, отримала від продавця магазину гроші у сумі 420 грн. в якості решти, та у подальшому розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши ФОП ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 500 грн.
Здійснюючі вказані дії ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними протиправними діями, що виразилися у спричиненні матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_5 на суму 500 грн., вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала у повному обсязі і пояснила, що вона дійсно, на час лікування у протитуберкульозному диспансері, у книзі знайшла сувенірні грошові кошти у сумі 500 грн. (однією купюрою), які вона зберегла для себе. А 05.08.2018 року, близько 11.30 години, прибула до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуваючи у приміщенні магазину, ввівши в оману продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом передачі останній сувенірної купюри, ззовні схожої на справжні гроші номіналом 500 грн.( однією купюрою), незаконно заволоділа продуктами харчування: 1 буханкою хліба, 1 пачкою гречки «Смачна кашка»; 2 пачкою макаронів «Зодіак» 1000 г., 1 упаковкою сірників, 1 пляшкою газованого напою «Сітро». Отримала від продавця магазину гроші у сумі 420 грн. в якості решти. Вказані продукти харчування принесла до себе додому, а на другий день вони були вилучені співробітниками поліції, частково повернула їх потерпілій.
У скоєному щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 без її участі і відсутність претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 .
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
За даних обставин, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і її дії слід кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України, а саме - заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій виду й міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують ОСОБА_4 покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу винної, яка хворіє на тяжке захворювання, обставини, що пом`якшують покарання, враховуючи задовільну характеристику за місцем проживання обвинуваченої, дані про засудження останньої за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08.08.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на один рік, що вона вчинила злочин 05.08.2018 року до засудження за вищевказаним вироком суду, враховуючи позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченої, суд вважає, що для виправлення і попередження скоєння обвинуваченою нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням буде покарання у виді штрафу в мінімальній межі санкції ч.2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази: 1 сувенірну купюру, схожу на гроші номіналом 500 грн.( однією купюрою),- що знаходиться в матеріалах кримінального провадження,- необхідно залишити в матерілах кримінального провадження; 1 буханку хліба, 1 пачку макаронів «Зодіак» 1000г. та одну пачку гречки «Смачна кашка»,- які передані на зберігання ОСОБА_6 ,- необхідно залишити йому, як володільцю майна.
Запобіжний захід не обирати.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ст. ст.70 ч.4, 72 ч.3 КК України покарання за даним вироком та вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08.08.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на один рік, - слід виконувати самостійно.
Речові докази: 1 сувенірну купюру, схожу на гроші номіналом 500 грн. (однією купюрою), яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження,- залишити в матеріалах кримінального провадження;
- 1 буханку хліба, 1 пачку макаронів «Зодіак» 1000 г. та одну пачку гречки «Смачна кашка», - які передані на зберігання ОСОБА_6 ,- залишити йому, як володільцю майна.
Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя: