Справа № 368/1325/18
Провадження № 1-кп/368/145/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" жовтня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5
відкрито провівши в залі суду в м. Кагарлик судове засідання кримінального провадження № 0000258 від 24.06.2018 р. щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. ст.. 15 ч. 3, ч. 3 185 КК України, -
встановив:
обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про проведення слідчого експерименту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність у зв`язку із сімейними обставинами. Щодо клопотання обвинуваченого, то вона повідомила, що вона добровільно, повністю та беззастережно відмовляється брати участь на надавати дозвіл на проведення на території її домоволодіння та у приміщенні її будинку за адресою: АДРЕСА_1 слідчого експерименту.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти клопотання обвинуваченого, оскільки потерпіла не бажає, щоб у її будинковолодінні проводили слідчий експеримент.
Суд, вислухавши клопотання обвинуваченого, думку його захисника, який покладається на погляд суду, думку прокурора, який заперечував проти клопотання обвинуваченого, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.
Відповідно до ст. 91 КПК України обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відтак, правдивість показань обвинуваченого не є окремою обставиною справи, яка підлягає доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, а також не відноситься до обставин справи, які можуть підлягати перевірці в порядку ст. 333 КПК України.
Дійсно, центральною частиною показань обвинуваченого є питання про те, чи визнає він себе винним. З урахуванням відповіді на це питання показання обвинуваченого прийнято ділити на визнання провини (підтвердження пред`явленого обвинувачення, згода з ним) і заперечення вини, тобто незгоду з пред`явленим обвинуваченням.
Суд не переоцінює доказового значення такого виду доказів, як показання обвинуваченого, який не попереджається про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.
Суд не кладе і не має намірів класти лише показання обвинуваченого в основу майбутнього судового рішення у даному кримінальному провадженні. Визнання обвинуваченим вини не є доказом його винуватості, а заперечення провини не свідчить про те, що він не винен.
Оцінка правдивості чи неправдивості показань обвинуваченого, наданих ним у суді, буде здійснена судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні з врахуванням всієї сукупності досліджених доказів, наданих сторонами.
Крім того, проведення слідчого експерименту у будинку, який належить потерпілій не можливо, оскільки проти цього заперечує потерпіла, тому проведення слідчого експерименту, є недоцільним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 234, 333 КПК України суд, -
ухвалив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про проведення слідчого експерименту відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Кагарлицького районного суду
Київської області ОСОБА_1