Єдиний унікальний номер №440/1533/18
Провадження № 1-в/440/49/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Буську заяву ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку,-

в с т а н о в и в:

30.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Буського районного суду Львівської області з заявою про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, а саме вирішити долю речового доказу автомобіля марки ВАЗ -2103, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 . Заяву мотивує ти, що згідно вироку Буського районного суду Львівської області від 27.11.2007 року даний автомобіль знаходиться на зберіганні на арешмайданчику Буського РВ УМВСУ Л/о. Просить автомобіль повернути йому як власнику даного автомобіля .

Суд відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України розглянув подання без участі ОСОБА_3 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Перевіривши обґрунтованість заяви ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як вбачається з положень ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Вироком Буського районного суду Львівської області від 27.11.2007 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та покарано на три роки позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ -2103, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 залишено на зберіганні арештмайданчик Буського РВ УМВС України Львівської області .

Як вбачається з матеріалів справи вирок не оскаржувався та набув законної сили 11.12.2007 року. Долю речового доказу, а саме автомобіль марки ВАЗ -2103, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 вирішено остаточно та залишено на зберіганні арештмайданчика Буського РВ УМВС України Львівської області.

Письмове клопотання ОСОБА_3 не містить належного мотивування необхідності вирішення питання долі речових доказів, оскільки ним не було подано в суд на підтримку заявленого клопотання жодних документів, які б підтверджували його право власності на даний автомобіль, документів які підтверджують що на автомобіль накладено арешт.

Відтак, суд наголошує на тому, що долю речових доказів у справі, слід вирішити у відповідності до ч.12 ст.100 КПК України, таким чином, відсутні достатні підстави для задоволення відповідного клопотання, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку слід відмовити у зв`язку з його невмотивованістю.

На підставі викладеного, керуючись стст.100, 537,539 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання заяви ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Буського районного суду Львівської області від 27.11.2007 року стосовно долі речового доказу, а саме автомобіля марки ВАЗ -2103, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1