Справа № 144/989/16-к
Провадження №11-кп/772/397/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 з доповненнями до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2017 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Київ, громадянина України,

з середньо загальною освітою, не одруженого, не працюючого,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше засудженого:

04.11.1995 року вироком Київського міського суду за п. «е» ст. 93, ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі;

10.12.2012 року вироком Теплицького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 180 годин громадських робіт;

01.07.2013 року вироком Теплицького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України до 5 міс. 6 днів арешту;

04.12.2014 року вироком Теплицького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та засуджено до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з 23.03.2016 року по 25.03.2016 року та з моменту затримання 24.05.2016 року до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати по проведенню експертизи в сумі одна тисяча п`ятдесят вісім гривень 48 копійок на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Вироком встановлено, що 22.03.2016 року близько 17 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку свого знайомого ОСОБА_9 , який розташований в АДРЕСА_1 . В даному будинку, де також тимчасом мешкав ОСОБА_10 , ОСОБА_8 спільно зі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали спиртні напої. У цей час, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла суперечка на побутовому ґрунті. Під час даної суперечки ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 , який через погане самопочуття лежав у кімнаті на підлозі. Знаходячись біля останнього, ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_10 декілька ударів кулаком руки по обличчю. Відразу після цього, ОСОБА_8 , діючи з умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи настання загрозливих для життя ОСОБА_10 наслідків у вигляді смерті та бажаючи настання саме таких наслідків, наніс потерпілому біля п`яти ударів ногою у життєво-важливі органи - в область грудної клітки та черевної порожнини.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_10 , прикладаючи фізичну силу, ОСОБА_8 декілька разів ногами скочив на грудну клітину потерпілого, притискаючи її своїми коліньми. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 26.04.2016 року, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок травматичного шоку, який виник внаслідок закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась множинними двобічними переломами ребер та подвійним переломом грудини, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, є загрозливими для життя в момент їх заподіяння та стоять в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2017 року та закрити провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_8 . Вимоги мотивує тим, що ні матеріалами провадження, ні доказами, дослідженими у судовому засіданні не доводиться ні мотив, ні час вчинення злочину. Показання ОСОБА_8 , які він давав у судовому засідання стороною обвинувачення не спростовано. Вирок суду ґрунтується на припущеннях та сумнівних показаннях свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які за показаннями ОСОБА_8 самі причетні до смерті

ОСОБА_15 доповненнях до апеляційної скарги адвоката - обвинувачений ОСОБА_8 просить задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 . Зазначає, що вирок суду ґрунтується на неправдивих показаннях свідків ОСОБА_16 .

Заслухавши доповідача, пояснення та виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 з доповненнями до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ; думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 з доповненнями до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, об ґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_8 місцевим судом в частині доведеності вини у вчиненні злочину виконано в повному об`ємі .

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Обвинувачений визнає, що був присутнім на місці події під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 і мав з ним контакт в ході розмови.

Апеляційний суд вважає, що районний суд вірно визнав допустимими доказами показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які будучи допитані, підтвердили, що у них вдома також проживав ОСОБА_10 21.03.2016 року до них зайшов знайомий ОСОБА_8 та вони розпивали спиртні напої разом з ним та ОСОБА_10 . Через деякий час ОСОБА_8 пішов. Наступного дня вранці ОСОБА_8 знову прийшов, щоб запитати про паспорт. В цей час вони розпивали спиртні напої. ОСОБА_8 зайшов до будинку та приєднався до них. В подальшому останній пішов, але десь о 15-16 годині повернувся. ОСОБА_8 запитував ОСОБА_10 про свій паспорт, однак той казав, що не знає, тоді ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 5-6 разів руками по обличчю, а потім став колінами на груди ОСОБА_10 та почав на них скакати приблизно 4-5 разів. ОСОБА_10 не чинив опору, оскільки не міг цього робити. Після таких ударів по грудях ОСОБА_10 втратив свідомість. ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_8 та сказав, щоб він припинив свої дії, бо так може вбити потерпілого. В цей час ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_10 не дихає, злякався, припинив його бити та вилив чарку горілки останньому у рот. В подальшому вони виявили, що ОСОБА_10 помер.

Крім того, дані свідки стверджували, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник конфлікт через зникнення паспорта ОСОБА_8 .

В судовому засіданні ОСОБА_8 підтвердив, що він загубив паспорт. Зазначене він підтвердив і в поясненнях в апеляційному суді.

Свідок ОСОБА_19 підтвердила, що її донька ОСОБА_12 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_20 , який після повернення з зони АТО запросив до себе на проживання ОСОБА_10 , який на той час не мав постійного місця проживання. ОСОБА_20 та ОСОБА_10 разом ходили по смітниках, разом вживали спиртні напої. До ОСОБА_14 неодноразово приходив ОСОБА_8 , і вони всі разом пиячили. Однієї ночі вона пішла до своєї дочки додому, де в одній з кімнат будинку побачила ОСОБА_8 , який сидів за столом. На підлозі кімнати лежав ОСОБА_10 , а її донька сиділа на підлозі, і не могла підвестися. ОСОБА_8 сказав, що в нього зник паспорт і гроші з ощадної книжки. Наступного дня до її чоловіка прийшов ОСОБА_20 та повідомив йому, що ОСОБА_8 вбив ОСОБА_10 . Одразу за ОСОБА_20 прийшла її донька та підтвердила слова останнього.

Свідок ОСОБА_21 підтвердила, що ОСОБА_8 її син. 21 чи 22 березня минулого року на протязі дня її син перебував біля неї. Також цього дня, коли вона поверталася додому від банкомата, то на пів дорозі її наздогнав син. При цьому син повідомляв їй, що у нього зник паспорт, та йому треба зайти до ОСОБА_14 .

Також вину ОСОБА_22 доводять наступні докази, які вірно оцінені судом першої інстанції і не викликають сумнівів при апеляційному розгляді:

- висновок експерта № 73, згідно якого при дослідженні піднігтьового вмісту правої та лівої рук трупа ОСОБА_10 виявлено епітеліальні клітини, які належать особі чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності яких виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВО (що відповідає 0 (1) групі крові). Враховуючи статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, виявлена кров в об`єкті №1 (права рука трупа ОСОБА_10 ) і виявлені епітеліальні клітини в об`єктах №1 та №2 (права рука трупа ОСОБА_10 ) можуть походити як від будь-якого чоловіка, в крові якого міститься антиген H, так і від самого трупа ОСОБА_10 ; протокол огляду трупа від 23.03.2016 року, згідно з яким на трупі ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, а саме: на тільній поверхні обох костей грудної клітини наявні синці сірувато синього кольору різної форми розмірами від 1х1,5 см. до 8х12 см., на лобі справа, на носі, садна буроватого кольору зверху розмірами від 08х1 см. до 2.0х1,5 см. Під час розтину трупа на ньому виявлені тілесні ушкодження, а саме: Перелом грудини між 1 та 2; 4 та 5 ребрами, переломи ребер 2,3,4,5,6,7 з права, переломи ребер 2,3,4,5,6 зліва по середньо ключичній лінії; протокол огляду місця події від 23.03.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто домогосподарство, що розташоване в АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено труп ОСОБА_10 , зафіксовано його розташування та розташування інших об`єктів, зафіксовано ознаки слідів та описано видимі тілесні ушкодження, виявлені на трупі; висновок експерта №91, згідно якого кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В. В плямах на черевиках, шкарпетках, майці, куртці, байковій куртці, кофті, джинсових штанах, спортивних штанах вилучених під час розтину трупа ОСОБА_10 , марлевому тампоні зі змивом речовини, вилученому зі стіни під час огляду будинку, де був виявлений труп та представлених на дослідження, наявність крові не встановлено; висновок експерта №30/1 від 06.06.2016 року, згідно якого тілесні ушкодження в вигляді переломів ребер та переломів грудини виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів якими могли бути взуті ноги людини, а також при здавлювані грудної клітки між площина ми - внаслідок присідання колінами людини на грудну клітку, що не виключає можливість їх отримання при обставинах, вказаних в своїх показах та під час проведення слідчих експериментів свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, можна допустити що травмуюча сила на тіло потерпілого діяла не менше 15-20 разів. Тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока з переходом на вилицю та в ділянці верхньої та нижньої повіки правого ока з переходом на перенісся, саден лінійної та невизначеної форми, покритих кірками підсохлої крові, дещо з запавшим дном, які було виявлено в ділянці лоба справа, спинки носа, крила носа справа, в ділянці лівої щоки у потерпілого ОСОБА_10 , могли виникнути внаслідок нанесення ударів ногою, взутою в чобіт, або кулаком руки; висновок експерта №30 від 23.03.2016 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено ушкодження в вигляді численних синців в ділянці обличчя, лівої кисті, грудної клітки зліва та справа; саден в ділянці обличчя; двобічних переломів ребер, подвійного перелому грудини. Тілесні ушкодження в вигляді синців в ділянці обличчя, лівої кисті, грудної клітки зліва та справа; саден в ділянці обличчя мають ознаки (легких) тілесних ушкоджень відносно живих осіб. Тілесні ушкодження в вигляді множинних, двобічних переломів ребер та подвійного перелому грудини, що ускладнилися травматичним шоком, тому мають ознаки (тяжких) тілесних ушкоджень, які є загрозливими для життя в момент їх заподіяння. Тілесні ушкодження у виді численних синців в ділянці обличчя, лівої кисті, грудної клітки зліва та справа; саден в ділянці обличчя; двобічних переломів ребер, подвійного перелому грудини виникнули прижиттєва незадовго до смерті і мають причинний зв`язок з настанням смерті. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 можна вважати травматичний шок, який виник внаслідок закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась множинними двобічними переломами ребер та подвійним переломом грудини. Враховуючи матеріали кримінального провадження та морфологічні данні, які були виявлені при судово-медичному дослідженні трупа, можна вважати, що смерть потерпілого могла настати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Беручи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень між нанесенням тілесних ушкоджень та настанням смерті, час вираховується десятками хвилин але не може перевищувати десятки годин, але не більше 1-ї доби до моменту настання смерті. Тілесні ушкодження у виді численних синців в ділянці обличчя, лівої кисті, грудної клітки зліва та справа; саден в ділянці обличчя; двобічних переломів ребер, подвійного перелому грудини могли виникли внаслідок неодноразової дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається, що травмуючим предметом могла бути рука людини стиснена в кулак, ноги людини на яких знаходилось взуття та без нього, колінна людини, який діяв на тіло потерпілого не менше 15-20 разів, що не виключає можливість утворення вищевказаних ушкоджень в термін та при обставинах вказаних в матеріалах кримінального впровадження.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень не виключає можливість, що потерпілий після нанесення йому ушкоджень міг виконувати цілеспрямовані дії. Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 міг знаходитись в будь-якому положенні при умові доступності контактуванні травмуючої сили з тілом. На підставі судово-токсикологічної експертизи крові із трупа ОСОБА_10 методом газово-рідинної хроматографії виявлено наявність етилового спирту - 1,1%, наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Така кількість етилового спирту у крові відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння;протокол проведення слідчого експерименту від 29.03.2016 року, за участю свідка ОСОБА_14 з фототаблицею, згідно якого останній розповідав про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та показував де саме все відбувалося; протокол проведення слідчого експерименту від 29.03.2016 року, за участю свідка ОСОБА_12 з фототаблицею, згідно якого остання розповідала про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та показувала де саме все відбувалося.

Заперечення вини обвинуваченим ОСОБА_8 та всі вказані в апеляційній скарзі доводи про недоведеність його вини спростовуються наведеними у вироку доказами, яким суд дав вірну оцінку при їх дослідженні та оцінці.

Твердження ОСОБА_8 про те, що за станом здоров`я він наносити ОСОБА_10 удари не міг спростовуються показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду повідомив, що бачив ОСОБА_8 на подвір`ї будинку ОСОБА_15 , а також те, що ОСОБА_8 нормально ходив по території, без допомоги палиці.

Крім того, свідок ОСОБА_21 повідомила, що ОСОБА_8 наздогнав її , коли вона поверталась додому від банкомата, та повідомив, що йому треба зайти до ОСОБА_14 .

А також дані твердження спростовуються і показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який зазначив, що в той день він ходив з матір`ю до банкомату, в магазин, дорогою назад він заходив до ОСОБА_16 , а потім повертався до матері, а потім знову ходив до ОСОБА_16 .

Твердження ОСОБА_8 про неправдиві показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 нічим не підтверджуються, проте показання цих свідків повністю узгоджуються з протоками проведення слідчого експерименту від 29.03.2016 року, за участю свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , під час якого останні розповідали про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ОСОБА_8 .

Також показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 узгоджуються з висновком експерта №30 від 23.03.2016 року, згідно якого на трупі ОСОБА_10 виявлено ушкодження в вигляді численних синців в ділянці обличчя, лівої кисті, грудної клітки зліва та справа; саден в ділянці обличчя; двобічних переломів ребер, подвійного перелому грудини. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 є травматичний шок, який виник внаслідок закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась множинними двобічними переломами ребер та подвійним переломом грудини: та з висновком експерта №30/1 від 06.06.2016 року, який підтверджує, що тілесні ушкодження в вигляді переломів ребер та переломів грудини виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів якими могли бути взуті ноги людини, а також при здавлювані грудної клітки між площина ми - внаслідок присідання колінами людини на грудну клітку, що не виключає можливість їх отримання при обставинах.

Таким чином апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вбивстві ОСОБА_10 за описаних вище обставин знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується належними та допустимими доказами.

Суд вірно розцінює невизнання своєї вини ОСОБА_8 як спосіб захисту своїх інтересів та спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 в умисному вбивстві, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, ґрунтується на сукупності доказів, перевірених та оцінених судом .

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання.

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України) .

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд, врахувавши, що ОСОБА_8 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: хронічний алкоголізм, за місцем проживання характеризується негативно, вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_8 в повній мірі відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає положенням ст. 65 КК України.

З огляду на наведене вище , апеляційний суд вважає, що підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 не має.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Керуючись ст. ст. 309, 399, 404 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями до апеляційної скарги

обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2017 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим в той самий строк з моменту одержання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3