СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№1-кс/759/2327/18
ун.№759/8478/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2018 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0012302 від 11.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen», модель «Caddy», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтоване наступним:
Досудовим розслідуванням встановлено, що невідомою особою підроблено декілька офіційних документів, в тому числі протокол загальних зборів учасників ТОВ «Белпарад» від 07.06.2016, з метою обернення та відчуження майна товариства на свою користь, а саме службовий автомобіль ТОВ «Белпарад» марки «Volkswagen», модель «Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рамки) НОМЕР_1 , чим завдано матеріальних збитків товариству.
Вказаний транспортний засіб знаходиться у розпорядженні ОСОБА_4 , право власності на який з 10.06.2016 на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_4 .
Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_4 було підроблено протокол загальних зборів учасників ТОВ «Белпарад» від 07.06.2016 щодо відчуження транспортного засобу, який знаходився у власності товариства.
Прокурор зазначає, що на даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на транспортний засіб «Volkswagen», модель «Caddy», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У силу ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки прокурором не доведено необхідності та обґрунтованості арешту майна.
Керуючись ст.ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0012302 від 11.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Святошинського
районного суду м. Києва ОСОБА_1