22.08.2018 Справа № 469/1649/17
1-кп/469/50/18
У Х В А Л А
22 серпня 2018 року смт. Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000407 від 16.07.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, не одруженого, працездатного, утриманців не має, не працює, адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинуваченим ОСОБА_4 14 серпня 2018 року направлено до суду електронною поштою заяву про витребування доказів, просив витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_2 книгу реєстрації рапортів за 2016 рік, посилаючись на значення цього доказу для всебічного, повного та об"єктивного з"ясування обставин події.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисники заяву про витребування доказів підтримали.
Прокурор проти задоволення заяви обвинуваченого заперечував, посилаючись на її необгрунтованість, недоцільність, вважаючи, що вказаний документ не має доказового значення у справі, вважав заявлене клопотання передчасним, так як суд не дослідив наявні у матеріалах кримінального провадження докази.

Статтею 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Зокрема, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 22 КПК України), яка полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом; під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу; захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Сторони не позбавлені права звернутися до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів у порядку, передбаченому главою 15 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених щодо порядку судового розгляду.
Разом з тим, такого клопотання стороною захисту не заявлено.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що задоволення заяви обвинуваченого про витребування доказів призведе до порушення основних засад кримінального провадження щодо змагальності сторін та диспозитивності, оскільки, витребовуючи докази на користь будь-якої зі сторін кримінального провадження, суд перебиратиме на себе повноваження відповідної сторони, що прямо заборонено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.92, 93, 350 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого про витребування доказів відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: