В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.06.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, кримінальне провадження № 1-кп/308/36/17 (справа № 308/4008/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000151 від 26.01.2015 року, 27.01.2015 року, 03.02.2015 року, 23.02.2015 року, 03.04.2015 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово непрацюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта незакінчена вища, непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2015 року о 18:40 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_11 та невстановленою особою чоловічої статі на ім`я « ОСОБА_12 », на автомобілі марки «Ауді 100», темно-синього кольору з невстановленими номерними знаками, під керуванням останнього, приїхали в с. Сторожниця, де зупинились на вул. Перемоги, неподалік ресторану «Чарда», де ОСОБА_11 та ОСОБА_9 одягнули на обличчя чорні, заздалегідь приготовані матерчаті маски чорного кольору (балаклави) та матерчаті рукавиці, а також взявши із собою заздалегідь приготовані електрошокер, металеву саморобну биту, револьвер типу "Наган", скотч та пластмасові хомути для зв`язування рук, пройшли пішки до будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Обійшовши дворогосподарство з тильної сторони, перестрибнувши через паркан, пройшли на територію, де через незачинені вхідні двері з тильної сторони будинку на першому поверсі, проникли в середину. У вітальній кімнаті будинку, до якої з двору пройшли ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , в той час знаходився власник будинку ОСОБА_13 .

ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, втілюючи свій злочинний намір, маючи на меті заволодіти грошовими коштами та іншими дорогоцінними речами ОСОБА_13 , підбігли до останнього та наносячи удари руками та ногами по тулубу і голові потерпілого, зв`язавши йому руки пластмасовими хомутами, примушували останнього повідомити їм де у його будинку сховані грошові кошти та інші дорогоцінні речі.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_13 спочатку почав чинити опір та не видавати сховки з цінними речами та грошовими коштами, у зв`язку з чим ОСОБА_9 спочатку почав наносити останньому серію ударів металевою саморобною битою в область голови та не отримавши задовільного для себе результату, тобто інформації щодо місцезнаходження грошей та цінних речей, застосував до ОСОБА_13 вогнепальну зброю - револьвер типу "Наган", здійснивши три постріли по ногах потерпілого.

В цей час до будинку по сигналу «Тривога» прибув наряд ГЗ ДСО у складі прапорщика міліції ОСОБА_14 та прапорщика міліції ОСОБА_15 , який віддав наказ про припинення злочинних дій та команду лягти на землю. На цю законну вимогу працівників міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не відреагували, почали чинити опір та з метою втечі з місця події, уникнення затримання та посягання на життя працівника правоохоронного органу, ОСОБА_9 почав застосовувати відносно працівників міліції наявний у нього у руці револьвер, здійснивши близько 3-х прицільних пострілів у бік правоохоронців, при цьому куля від першого влучила у стіну кімнати, а два не відбулись з причин, які не залежали від волі ОСОБА_9 , оскільки після натискання останнім на спусковий гачок пістолету, ударник, що є частиною ударно-спускового механізму, здійснив удар по капсулю патрону, проте, через недостатню силу хімічної реакції загоряння пороху в патроні не відбулося.

У зв`язку з цим прапорщик міліції ОСОБА_14 , згідно ст. 15 Закону України «Про міліцію» оголивши та застосувавши табельну вогнепальну зброю здійснив 6 пострілів в область ніг злочинців, завдавши поранення ОСОБА_9 та ОСОБА_16 .

В подальшому, застосовуючи прийоми рукопашного бою, працівниками міліції обох зловмисників було повалено на землю та одягнуто металеві кайданки, чим припинено доведення їхнього злочинного умислу на заволодіння чужим майном до кінця.

Згідно висновку експерта № 187 на момент судово-медичного обстеження на тілі потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді післяопераційних вшитих ран в області лівого стегна, лівого колінного суглоба, післяопераційних рубців в області правого стегна, обличчя в області чола, волосистої частини голови в тім`яній ділянці дещо зліва та саден на шкірних покривах лівого стегна, лівої гомілки.

Згідно даних медичної документації, заповненої на його ім`я, у потерпілого виявлено вогнепальне поранення нижньої третини правого стегна та середньої третини стегна з відкритим переломом лівої стегнової кістки та чужорідним тілом в місці перелому.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії вогнепальних снарядів (куль) при пострілах з вогнепальної зброї, при цьому потерпілий міг знаходитись як у вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному або близькому до нього положенні.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка мала місце 26.01.2015 і не суперечить обставинам справи.

Вищевказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3.(м) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Крім цього, 26.01.2015 о 18:40 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_11 та невстановленою особою чоловічої статі на ім`я « ОСОБА_12 », з метою вчинення розбійного нападу, на автомобілі марки «Ауді 100», темно-синього кольору з невстановленими номерними знаками, під керуванням останнього, приїхали в с. Сторожниця, де зупинились на вул. Перемоги, неподалік ресторану «Чарда», де ОСОБА_11 та ОСОБА_9 одягнули на обличчя чорні заздалегідь приготовані матерчаті маски чорного кольору (балаклави) та матерчаті рукавиці, а також взявши із собою заздалегідь приготовані електрошокер, металеву саморобну биту, револьвер типу "Наган", скотч та пластмасові хомути для зв`язування рук, пройшли пішки до будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Обійшовши дворогосподарство з тильної сторони, перестрибнувши через паркан, пройшли на територію, де через незачинені вхідні двері з тильної сторони будинку на першому поверсі, проникли в середину, де вчинили розбійний напад на ОСОБА_13 , у ході якого ОСОБА_9 застосував стосовно потерпілого вогнепальну зброю - револьвер типу "Наган", який ОСОБА_9 носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, шляхом здійснення пострілів та нанесення тілесних ушкоджень.

По прибуттю до будинку по сигналу «Тривога» наряду ГЗ ДСО у складі прапорщика міліції ОСОБА_14 та прапорщика міліції ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , з метою втечі з місця події та уникнення затримання, застосовував відносно працівників міліції наявний у нього у руці револьвер, який носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № 16/66 від 30.01.2015 наданий на дослідження револьвер без маркувань, виявлений та вилучений в ході огляду місця події 26.01.2015 в залі № 2 першого поверху будинку АДРЕСА_4 , відноситься до категорії короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, є револьвером калібру 9мм, виготовлений по типу «Наган» придатним до стрільби.

Ступінь обробки деталей револьверу свідчить про те, що він виготовлений із застосуванням заводського обладнання (станка, тощо).

За таких обставин ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 26.01.2015 о 18:40 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою спільно з ОСОБА_11 та невстановленою особою чоловічої статі на ім`я « ОСОБА_12 », з метою вчинення розбійного нападу, на автомобілі марки «Ауді 100», темно-синього кольору з невстановленими номерними знаками, під керуванням останнього, приїхали в с. Сторожниця, де зупинились на вул. Перемоги, неподалік ресторану «Чарда», де ОСОБА_11 та ОСОБА_9 одягнули на обличчя чорні заздалегідь приготовані матерчаті маски чорного кольору (балаклави) та матерчаті рукавиці, а також взявши із собою заздалегідь приготовані електрошокер, металеву саморобну биту, револьвер типу "Наган", скотч та пластмасові хомути для зв`язування рук, пройшли пішки до будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Обійшовши дворогосподарство з тильної сторони, перестрибнувши через паркан, пройшли на територію, де через незачинені вхідні двері з тильної сторони будинку на першому поверсі, проникли в середину, де вчинили розбійний напад на ОСОБА_13 , у ході якого ОСОБА_9 застосував стосовно потерпілого саморобну металеву биту, яку носив без передбаченого законом дозволу, шляхом нанесення серії ударів в область голови потерпілого.

Згідно висновку експерта №16/140 від 30.03.2015 металевий предмет наданий на дослідження, являється холодною зброєю. Металевий предмет, «битка», являється холодною зброєю ударно-дроблячої дії. «Битка» виготовлена саморобним способом, має технічну забезпеченість для неодноразового нанесення важких та смертельних тілесних ушкоджень.

За зазначених обставин ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 26.01.2015 о 18:40 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою спільно з ОСОБА_11 та невстановленою на даний час слідством особою чоловічої статі, з метою вчинення розбійного нападу, на автомобілі марки «Ауді 100», темно-синього кольору з невстановленими номерними знаками, під керуванням останнього, приїхали в с. Сторожниця, де зупинились на вул. Перемоги, неподалік ресторану «Чарда», де ОСОБА_11 та ОСОБА_9 одягнули на обличчя чорні заздалегідь приготовані матерчаті маски чорного кольору (балаклави) та матерчаті рукавиці, а також взявши із собою заздалегідь приготовані електрошокер, металеву саморобну биту, револьвер типу "Наган", скотч та пластмасові хомути для зв`язування рук, пройшли пішки до будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Обійшовши дворогосподарство з тильної сторони, перестрибнувши через паркан, пройшли на територію, де через незачинені вхідні двері з тильної сторони будинку на першому поверсі, проникли в середину, де вчинили розбійний напад на ОСОБА_13 , у ході якого ОСОБА_9 застосував стосовно потерпілого вогнепальну зброю - револьвер типу "Наган", який ОСОБА_9 носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, шляхом здійснення пострілів та нанесення тілесних ушкоджень.

По прибуттю до будинку по сигналу «Тривога» наряду ГЗ ДСО у складі прапорщика міліції ОСОБА_14 та прапорщика міліції ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою вбивства працівника правоохоронного органу, втечі з місця події та уникнення затримання, здійснив 3 (три) прицільні постріли з револьверу типу "Наган", тримаючи його в руці, у прапорщика міліції ОСОБА_14 .

При цьому, вдалим був лише перший постріл, від якого куля вилетівши зі ствола пістолета здійснила рух по траєкторії, кінцевою точкою якого стала стіна кімнати, не влучивши при цьому у правоохоронця, а два постріли не відбулись з причин, які не залежали від волі ОСОБА_9 , оскільки після натискання останнім на спусковий гачок пістолету, ударник, що є частиною ударно - спускового механізму, здійснив удар по капсулю патрону, про те, через недостатню силу хімічної реакції загоряння пороху в патроні не відбулося.

За зазначених обставин ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 348 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

26.01.2015 року о 18:40 год. ОСОБА_11 за попередньою змовою спільно з ОСОБА_9 та невстановленою особою чоловічої статі на ім`я « ОСОБА_12 » на автомобілі марки «Ауді 100», темно-синього кольору з невстановленими номерними знаками, під керуванням останнього, приїхали в с. Сторожниця, де зупинились на вул. Перемоги, неподалік ресторану «Чарда», де ОСОБА_11 та ОСОБА_9 одягнули на обличчя чорні заздалегідь приготовані матерчаті маски чорного кольору (балаклави) та матерчаті рукавиці, а також взявши із собою заздалегідь приготовані електрошокер, металеву саморобну биту, револьвер типу "Наган", скотч та пластмасові хомути для зв`язування рук, пройшли пішки до будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Обійшовши дворогосподарство з тильної сторони, перестрибнувши через паркан, пройшли на територію, де через незачинені вхідні двері з тильної сторони будинку на першому поверсі, проникли в середину. У вітальній кімнаті будинку, до якої з двору пройшли ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , в той час знаходився власник будинку ОСОБА_13 .

ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, втілюючи свій злочинний намір, маючи на меті заволодіти грошовими коштами та іншими дорогоцінними речами ОСОБА_13 , підбігли до останнього та почали наносити удари руками та ногами по тулубу і голові потерпілого, при цьому із застосуванням ОСОБА_11 ще і електрошокеру, який він отримав від ОСОБА_9 , зв`язали потерпілому руки пластмасовими хомутами та почали примушувати останнього повідомити їм де у його будинку сховані грошові кошти та інші дорогоцінні речі.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_13 спочатку почав чинити опір та не видавати сховки з цінними речами та грошовими коштами, у зв`язку з чим ОСОБА_9 почав наносити останньому серію ударів металевою саморобною битою в область голови та не отримавши задовільного для себе результату, тобто інформації щодо місцезнаходження грошей та цінних речей, застосував до ОСОБА_13 вогнепальну зброю - револьвер типу "Наган", здійснивши три постріли по ногах потерпілого.

В цей час до будинку по сигналу «Тривога» прибув наряд ГЗ ДСО у складі прапорщика міліції ОСОБА_14 та прапорщика міліції ОСОБА_15 , який віддав наказ про припинення злочинних дій та команду лягти на землю. На цю законну вимогу працівників міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не відреагували, почали чинити опір та з метою втечі з місця події, уникнення затримання та посягання на життя працівника правоохоронного органу, ОСОБА_9 почав застосовувати відносно працівників міліції наявний у нього у руці револьвер, здійснивши близько 3-х прицільних пострілів у бік правоохоронців, при цьому куля від першого влучила у стіну кімнати, а два не відбулись з причин, які не залежали від волі ОСОБА_9 , оскільки після натискання останнім на спусковий гачок пістолету, ударник, що є частиною ударно-спускового механізму, здійснив удар по капсулю патрону, про те, через недостатню силу хімічної реакції загоряння пороху в патроні не відбулося.

У зв`язку з цим прапорщик міліції ОСОБА_14 , згідно ст. 15 Закону України «Про міліцію» оголивши та застосувавши табельну вогнепальну зброю здійснив 6 пострілів в область ніг злочинців, завдавши поранення ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

В подальшому, застосовуючи прийоми рукопашного бою, працівниками міліції обох зловмисників було повалено на землю та одягнуто металеві кайданки, чим припинено доведення їхнього злочинного умислу на заволодіння чужим і майном до кінця.

За зазначених обставин ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: розбій, поєднаний з проникненням у житло.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , який був складений старшим слідчим СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_17 та затверджений старшим прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 06.04.2015 року, містить відомості, передбачені пунктами 19 частини другої статті 291 КПК, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_9 та ч. 3 ст. 187 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_11 та формулювання обвинувачення.

Про офіційне доведення до відома стороні захисту про фактичні та юридичні підстави пред`явленого відповідно до обвинувального акта обвинувачення свідчить розписки від 06.04.2015 року ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , а також розписки від 06.04.2015 року ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_20 про отримання ними копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також з матеріалів справи вбачається, що після оголошення в судовому засіданні прокурором обвинувального акта ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підтвердили зрозумілість пред`явленого обвинувачення.

Отже, оскільки у обвинувальному акті наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, тобто у суду відсутні підстави стверджувати, що формальне недотримання вимог пункту 5 частини другої статті 291 КПК в частині зазначення окремо формулювання обвинувачення вплинуло на право на захист обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України у справі № 5-253кс(15)17 у постанові від 12 жовтня 2017 року.

Суд також звернув увагу на той факт, що прокурором в порушення ч. 1 ст. 384 КПК України не було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_9 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 348 КК України, санкція якої передбачає покарання на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, що у відповідності до ч. 3 ст. 31 КПК України дає право обвинуваченому на розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

Однак, зазначене порушення було усунене судом, після письмового та усного роз`яснення права на розгляд справи судом присяжних, обвинувачений ОСОБА_9 скористався своїм правом, заявив відповідне клопотання, яке було задоволене судом, розгляд кримінального провадження було проведено судом присяжних. Таким чином, право на розгляд справи судом присяжних обвинуваченим ОСОБА_9 було реалізовано у повній мірі.

Обвинувачений ОСОБА_9 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінальних правопорушень, а також положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле, однак свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав частково, не погодившись з їх кваліфікацією та деякими обставинами їх вчинення.

В ході допиту, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що історія почалася восени 2014 року, коли він познайомився із людиною, волонтером на ім`я « ОСОБА_12 » на авторинку, який приймав участь у «Автомайдані» та у його місцевому осередку, був волонтером у АТО, переганяв туди автотранспорт. Про себе розказував, що мешкає у ОСОБА_21 , раніше його діяльність була пов`язана із кордоном. Знав, що вони заробляють шалені гроші, розповів йому про чоловіка, статки якого захмарні. До якого « ОСОБА_12 » звертався за допомогою, а той відмовив, оскільки негативно відносився до «Майдану» та АТО. Після цієї розмови вони із « ОСОБА_12 » прийняли рішення познайомитися поближче із цією людиною. На новорічні свята, у жінки ОСОБА_9 був день народження, тому вони домовилися, що він приїде до ОСОБА_22 після цієї дати, 18 чи 19 січня 2015 року, і він приїхав маршруткою до Львова, а зі Львова до Ужгороду, влаштувався до готелю. ОСОБА_9 не виходив з готелю. Точну дату він не пам`ятає 20 чи 21 січня 2015 року « ОСОБА_12 » його вивіз і показав місце, будову і потерпілого. Між ними з « ОСОБА_12 » було багато розмов, вони довго це обговорювали. Потерпілий добудував другий будинок, будинок виглядав, як дуже заможний. Якось ввечері вони сиділи у кафе, випили по 100 150 грамів горілки, потім поїхали подивитися на будинок потерпілого, проте « ОСОБА_12 » перетелефонували і він поїхав назад, висадив його на набережній. Він прогулювався по набережній, коли його штовхнув якийсь хлопець, ОСОБА_9 відповів йому нецензурною лексикою і пішов далі, а його наздогнав хлопець і запропонував поспілкуватися. Так вони познайомилися і почали спілкуватися із ОСОБА_11 , який представився як студент, який поділяє погляди «Майдану», вони обмінялися номерами телефонів і домовилися про зустріч в районі ресторану, назву якого він не пам`ятає. ОСОБА_9 для себе склав психологічний портрет ОСОБА_11 і вирішив продовжити із ним спілкування.

« ОСОБА_12 » забрав ОСОБА_9 і вони поїхали прив`язуватися до місцевості. Перший раз він не бачив потерпілого, на другий день коли ввечері вони поїхали на місце, то побачили потерпілого із дитиною. Вони повернулися ввечері, він зустрівся із ОСОБА_11 , і став більш конкретно говорити. « ОСОБА_12 » забрав його і попросив, щоб він купив 2 телефони, один з яких ОСОБА_9 вручив ОСОБА_11 , а другий був у нього. Поговорив із ОСОБА_23 , той підтримав ОСОБА_9 і погодився приймати участь, і тоді ОСОБА_9 остаточно вирішив зупинитися на ОСОБА_11 , тому що « ОСОБА_12 » був травмований, у нього пошкоджена нога. Коли вони поїхали, побачив потерпілого, побачив, що він дуже розвинутий фізично, сам не пішов. На наступний день вони поїхали з ОСОБА_11 на прив`язку до місцевості, коли ОСОБА_11 побачив місцевість, він сказав, що знає територію і це домогосподарство. « ОСОБА_12 » завіз ОСОБА_9 зброю: наган, битку, електрошокер. По телефону говорив ОСОБА_11 , що треба придбати взуття та одяг темного кольору, яке потім можна викинути. У будинку мешкала дружина і дитина, але « ОСОБА_12 » сказав, що дружина на роботі, а дитина у садочку, або із нянею. « ОСОБА_12 » перетелефонував і вони поїхали на місце злочину, як звечоріло, підібрали по дорозі ОСОБА_11 .

ОСОБА_9 видав ОСОБА_11 балаклаву, електрошокер і хомути, биту не давав, бо знав, що той може прикласти велику силу і випадково вбити. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 одягли балаклави та пішли до воріт, до паркану, який огороджував подвір`я. Перелізти через огорожу ОСОБА_9 одразу не зміг, його підсадив ОСОБА_11 коли вони підійшли до будинку, ОСОБА_9 побачив спортзал, у дверях якого була зв`язка ключів, яку він взяв, оскільки вони могли підійти до дверей. Підійшов до дверей, вони відчинилися. Потім вони із ОСОБА_11 зайшли у двері, побачили потерпілого ОСОБА_13 , який сидів на дивані розмовляв із кимось по телефону. Вони присіли на кухні. У ОСОБА_9 на рукавичці на пальці протерлася дірка, тому він перевернув печатку і переодів її, потім піднявся і рванув із кухні до дивану. ОСОБА_11 йшов за ним. ОСОБА_9 коли був за крок до потерпілого, почув дитячий голос, проте не бачив де дитина і більше її не чув. Поставив револьвер у голову потерпілому і сказав, що він прийшов поговорити, потім спитав: «Де гроші?», потерпілий сказав, що у нього їх немає. Потім ОСОБА_9 сказав потерпілому, що йому його життя або гроші не потрібні. Вони намагалися зв`язати потерпілого хомутами, нахилили його, проте його руки не сходилися позаду, довжини хомута не вистачало, тоді хомут він одів йому на другу руку. Коли ОСОБА_9 намагався побачити дитину, розслабився, відволікся, і побачив, як потерпілий крутнувся і схватив ОСОБА_11 за плече, тоді він взяв битку з лівої руки або з-за поясу, точно він не пам`ятає, у праву руку і вдарив по плечу потерпілого. Потерпілий відпустив ОСОБА_11 . Потерпілий схопив електрошокер і намагався їх вдарити, тоді ОСОБА_9 бив його биткою куди попадав, він не мав наміру бити його по голові, однак потерпілий крутився і він бив куди попадав, щоб заспокоїти його. Потерпілий не заспокоювався, тоді ОСОБА_9 прийняв рішення і вистрелив йому у ногу, тому що розумів, що таким чином він не вб`є потерпілого, той не заспокоївся, тоді ОСОБА_9 вистрелив вдруге, потім втрете, потерпілий його відштовхнув, потім він вдарив його ще рукояткою пістолету. Побачив як потерпілий відштовхнув ОСОБА_11 руками і він з лівої руки вдарив його по спині, підскочив і щось там зробив, а потім сказав, що погоджується їхати у АТО. Потерпілий дав зв`язати йому руки. ОСОБА_9 продовжував казати потерпілому нецензурні висловлювання образливого характеру. У ОСОБА_11 була поранена нога. Потерпілий сидів на підлозі, у нього були 3 стріляні рани і 5 отворів, ОСОБА_9 у нього запитав чим можна перев`язати. Потерпілий попросив допомогти йому піднятися і він дійде до сходів. Потерпілий розмовляв із ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 у цей час шукав дитину і не чув їх розмови. Потім потерпілий піднявся на середину сходів і сидів там. У цей час подзвонив « ОСОБА_12 » і сказав, що дитина і дружина їдуть, він відповів нецензурно на рахунок дитини. ОСОБА_11 у цей час спускався із другого поверху, потерпілий його схватив за ногу, нога була знищена. Коли ОСОБА_11 спустився, він почав кричати, в ході події зайшов міліціонер. ОСОБА_9 дуже влучно стріляє, з дитинства (з 12 років) ходив на полювання, міг легко вбити людину, однак за гроші ніколи цього не робив. Тому коли забіг міліціонер і сказав: «Всім лягти лицем у пол!», він вистрелив у його бік, проте із запасом у сторону від нього на 4 5 метрів. ОСОБА_9 каже, що міг прострелити працівнику поліції будь що, міг влучити у голову, проте не робив цього. У цей час він відчув поштовх і біль, не розуміючи що відбувається, він вистрелив ще 2 рази догори. Вбивати працівника поліції у нього наміру не було, оскільки у нього інші цінності.

Далі ОСОБА_9 відчув, що його щось лупнуло і збило, він впав, вдарився і втратив свідомість. Він прийшов до тями від болю, оскільки на його нозі стояла якась жінка і кричала на нього, а чоловік стояв і дивився на це все, потім він знову втратив свідомість і нічого не пам`ятає.

До потерпілого йшли з метою поставити його на місце, оскільки судячи зі статків він заробив майже 1,5 млн. Євро, страху у потерпілого не було. У потерпілого він стріляв з метою зупинити його, оскільки боявся що йому прийдеться вбити його щоб заспокоїти, тому він стріляв у ноги. Хотів вимагати кошти від потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_11 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінальних правопорушень, а також положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, проте свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, однак не погодився із кваліфікацією кримінального правопорушення.

Зокрема пояснив суду, що за три місяці до 26.01.2015 року дати події, він познайомився із ОСОБА_9 на Православній Набережній. Вони розговорилися, ОСОБА_9 сказав, що хоче поновлювати справедливість. Зустрілися 25.01.2015 року, щоб поїхати подивитися, куди вони поїдуть розмовляти із потерпілим. Розмови не вийшло. З їхнього боку мети наживи не було, був самозахист. Потерпілий нажав кнопку, приїхали співробітники поліції. До нього застосовували силу, напхали йому у кишені якусь біжутерію. Працівники поліції його держали біля батареї, потім повезли на відтворення, тримали 12 годин без захисника, били по нозі.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , тимчасово не працює, раніше працював у ІНФОРМАЦІЯ_4 , розлучений із жінкою, має двох доньок, пояснив суду, що 26.01.2015 року приблизно о 18 год. 00 хв. він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_4 , разом із дитиною, якій 3 роки, у будинку. Він грався з дитиною, жінка була на роботі, так як вона працювала. Через задні двері зі сторони кухні зайшли дві невідомі особи з електрошокером у балаклавах, вони почали кричати: «Це пограбування, стій на місці!» і почали бігти на нього і він кинувся на них. Потерпілому було нанесено 1 2 удари шокером ОСОБА_11 , він його вибив з рук, у цей час ОСОБА_9 здійснив кілька пострілів у нього, при цьому він цілився у нього, відстань між ними була у 3 4 метри, він не зрозумів куди попали кулі. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_11 його зв`язали і почали вимагати гроші, погрожували вбити його і жінку, яка їхала додому, у наданні медичної допомоги йому відмовили. Трьохрічна дитина все це бачила, вона сховалася біля квітів на сходах. ОСОБА_11 здійснював удари у шию, а ОСОБА_9 наносив удари ззаду. Зрозумівши, що він втрачає свідомість, потерпілий сказав де знаходяться гроші. Гроші були у кухні та на другому поверсі. Нападники гроші не знайшли, тоді він знову сказав їм, що гроші знаходяться на другому поверсі. Гроші були біля кондиціонеру, вони притягли драбину і почали шукати кошти. ОСОБА_11 спустився до нього, знову вдарив потерпілого і скинув його зі сходів. Потерпілий почув як задзвонив телефон, ОСОБА_9 повідомили, що жінка їде додому. Хто це був, він не знає, вони володіли цією інформацією. Потім під`їхала машина, забіг працівник поліції і вигукнув: «Стояти, це поліція!», потім вигукнув: «Стояти, буду стріляти!», однак ОСОБА_9 стріляв у його сторону. Дитина сховалася біля вікна. Працівник поліції вистрелив у бік ОСОБА_9 і влучив йому у тіло. У цей час ОСОБА_11 намагався втекти через вікно, а коли почали стріляти, він впав на підлогу. Потім потерпілий почав втрачати свідомість і нічого не пам`ятає. Постріл був здійснений ОСОБА_9 у напрямку ОСОБА_14 , між ними була відстань близько 10 метрів. Потерпілий також пояснив, що будинок де все відбувалося це його будинок, він там живе із сім`єю, належить близьким. Обвинувачені одразу залетіли і почали його бити, кричали та погрожували при цьому. Кошти у нього не пропали, лише ті, що знайшли у обвинувачених і потім вилучили. Після того, як його зв`язали ОСОБА_11 наніс йому три удари биткою по голові.

Потерпілий вважає, що йому задано матеріальної шкоди, оскільки він вимушений був лікуватися, має проблеми із хребтом, не може бігати, не може їздити на лижах. Йому також завдано моральної шкоди дитина почала заїкатися, він змушений був пройти тривале лікування, що змінило його життя та психіку.

Удари металевим виробом 40 -50 см. завдовжки йому наносив саме ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_24 стріляв у потерпілого, він перебував у сутичці із ОСОБА_11 . У тому місці де була тривожна кнопка була і зброя, проте він не міг нею скористатися, оскільки був зв`язаний. В момент нападу дитина була поруч із ним і дуже налякалася, нападники бачили дитину і ніяк на це не зреагували, все відбувалося у дитини на очах.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , працює поліцейським поліції охорони, на посаді молодшого інспектора поліції (на час події), пояснив, що 26 січня 2015 року він заступив на чергування о 8 ранку у складі двох осіб. О 18 год. 30 хв. 18 год. 40 хв. поступив сигнал із об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 . О 18 год. 52 хв. вони прибули на місце події, він почув крики із будинку, у той момент він підбіг до дверей і зайшов у будинок. Побачив двох чоловік у масках, у одного була зброя. Чоловік зі зброєю цілився у нього. Було застосовано 6 пострілів, скільки пострілів у його бік він не пам`ятає. Той хто стріляв ховався за диваном, одночасно намагаючись вистрелити у нього. ОСОБА_11 у цей час намагався втекти із будинку, однак не встиг. Побачив, що ОСОБА_9 направив зброю у його бік. Потім ОСОБА_14 побачив потерпілого ОСОБА_13 , який стікав кров`ю. Обвинувачених затримали, оділи на них кайданки. Потім він побачив дитину, яка ховалася між квітами. Вони оглянули будинок. Викликали швидку, поліцію, оперативну слідчу групу. Під час перестрілки із ОСОБА_9 відстань між ними була близько 7 10 метрів. Першим вистрелив у його бік ОСОБА_9 , він повернувся прицілився і вистрелив. Відповідно до навчань які проводилися, перший постріл він зробив у стелю, два здійснив у ноги, потім 2 у живіт, тільки тоді ОСОБА_9 викинув зброю у його бік. Коли зайшов, крикнув голосно: «Стояти, поліція, кинути зброю на підлогу!», нападник ховався за диваном, намагався вистрелити, у цей час у потерпілого не було можливості стріляти. Після того, як на обвинувачених оділи кайданки, вони запитали чи є хтось інший у будинку.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , юридично вони із ОСОБА_13 розлучені, одна дитина перебуває на його утриманні, друга на її утриманні, проте помирилися і на цей час проживають разом, пояснила суду наступне: вона вважає, що напад мав здійснитися на всю сім`ю, оскільки його було здійснено о 18 год., коли вони зазвичай всі вдома. Проте, у цей період вона була вагітна, і поїхала забирати юбку у швачки, тому її випадково не було вдома у період приблизно з 17 год. 40 хв. до 18 год. 40 хв., коли вона повернулася додому. Коли повернулася побачила ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , перевернуті дивани, все було залите кров`ю. На сходах був її чоловік ОСОБА_13 , лежав із затяжкою на руках. Зразу під чоловіком лежала булава, лежав електрошокер і блимав. Вона зрозуміла, що електрошокер включений тому, що на ньому було дві кнопки: зелена і червона, кнопочка світилася, блимав шокер. З другого поверху закричала дитина, вона побігла подивитися що трапилося із дитиною. Дитина показувала їй, що тата били по голові, вона пішла до кімнати і побачила драбину біля кондиціонеру, відірваний фрагмент стелі біля кондиціонеру. Дитина була у істериці, її звуть ОСОБА_26 , їй 3,5 роки. Свідок її якось упросила посидіти, бо треба допомогти татові, і побігла за ліками у столову, щоб допомогти чоловіку. Вона дала чоловікові дві таблетки Ношпи. У цій шафі все було висипане на підлогу, на білих меблях кухні було видно всі плями, як волокли чоловіка. На стінах були сліди куль. На полу валялася барсетка чоловіка, у ній не було грошей, їх забрали. У барсетці було близько 3 000 грн. і долари, які подарували на день народження 300 - 400 доларів США. Кошти, які зберігалися на той момент, дійсно були вдома, скільки точно вона не знає. Відеокамера у будинку наявна лише зовнішня, всередині будинку камер немає. У конвертах були гроші, різні дрібні закордонні гроші. Вона відчула запах газу, була включена газова конфорка, відкритий газ, її залишив ОСОБА_11 вона знайшла чоловіка, побігла надавати допомогу. На білих стінах були долоні, які спускалися вниз, вона побачила, що приїхала швидка допомога. На ой період вона була вагітна, дитина через великі хвилювання та стрес народилася із вадами: недорозвинений серцевий клапан. Тому дитина до двох років буде перебувати під наглядом. Старша дитина була у психолога, вона у замкнутому стані.

Допитаний судом свідок ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_9 , працює старшим сержантом поліції групи реагування роти охорони УПП, поясни, що 26 січня 2015 року він заступив на нічне чергування у наряді, де вже ніс службу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . О 18 год. 00 хв. вони виїхали на маршрут. Приблизно о 18 год. 50 хв. отримали виклик на адресу: АДРЕСА_4 . Сигнал їм передали по радіостанції, сказали адресу спрацювання, прізвище ОСОБА_13 . Під`їхали до будинку, приступили до обстеження. Коли вони підійшли до будинку, побачили сторонніх осіб і крики про допомогу було чути, було темно, вікна великі, з вулиці з темряви було дуже добре видно, що у будинку були сторонні особи. На першому поверху були чутні крики, вони розподілили обов`язки між собою, викликали допомогу і приступили безпосередньо до обстеження будинку. Він особисто був біля огорожі, тримаючи під контролем тильну сторону будинку. Почув, як пролунали постріли, не рахував скільки, був зосереджений на своїх діях, прораховував свої дії. Напарник ОСОБА_14 сам зайшов до будинку через бокові двері біля гаражу. Через 1 2 хвилини відкрилися двері, напарник був цілий. Почалися дзвінки, вони видзвонилися начальнику. В середину будинку він не заходив, діяв по вказівці чергового. Скільки було пострілів точно не може сказати, по звуку були однакові, але точно він сказати не може, бо був на відстані від будинку. Після приїзду додаткової групи він не заходив до будинку, понятих не бачив, вони прийшли коли приїхала опергрупа. Приїхав їх відповідальний і керівник, обвинувачених він не бачив.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_10 , працює водієм ОДС, пояснив, що 26 січня 2015 року у нього був робочий день, він заступив на службу, отримав зброю, спецзасоби. О 17 год. 30 хв. він поїхав на спрацювання за адресою: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_13 , спрацювала тривожна кнопка. Коли під`їхали, вони вийшли із автомобіля, ворота були відчинені, з будинку доносилися якісь нерозбірливі крики. ОСОБА_27 залишився на дорозі дивитися тильну сторону будинку, двері були зачинені. Старший групи ОСОБА_14 пішов ззаду до будинку, а він почав викликати допомогу, знаходився біля автомобіля. Почув як пролунали постріли, скільки не пам`ятає, але більше трьох. Він зайшов через центральний вхід, вони з ОСОБА_14 скрутили невідомих осіб і одягли на них кайданки, одному він надівав, другому напарник, обидва нападника лежали у цей час. Які на нападниках були ушкодження він не звернув уваги, була калюжа крові від ОСОБА_9 . Маски з нападників зняла вже опергрупа, він їх облич не бачив.

Потерпілий був у непритомному стані, сидів на сходах. Потім, старший вийшов із будинку і почав викликати опергрупу та швидку допомогу. У кутку на сходах, за квіткою сиділа дитина, старший взяв дитину і поніс її наверх. Коли він зайшов до будинку справа на сходах лежав чоловік у окулярах (вказав на ОСОБА_9 ), зліва був диван, там лежав другий ОСОБА_11 . Приїхав допоміжний наряд, жінка потерпілого, пізніше приїхала опергрупа, швидка допомога, начальник поліції, прийшли поняті і почали документувати. В руках у обвинувачених нічого не було, лежали кулі. Відчувався запах від порохових газів, запаху природного газу він не чув.

Зазначені показання свідків є допустимими, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Суд бере до уваги показання свідків як об`єктивні, оскільки вони не суперечать один одному та вказують на вчинення обвинуваченими інкримінованих їм діянь.

У наступні судові засідання потерпілий ОСОБА_13 не з`являвся, проте подав до суду заяву про продовження розгляду кримінального провадження за його відсутності через зайнятість на роботі та у зв`язку із тяжкими спогадами, які супроводжують прибуття до суду, враховуючи, що потерпілий надав пояснення в судовому засіданні, суд, керуючись ст. 325 КПК України, ухвалив рішення про завершення судового розгляду за його відсутності.

У наступні судові засідання потерпілий ОСОБА_14 не з`являвся, проте подав до суду заяву про продовження розгляду кримінального провадження за його відсутності через перебування за кордоном, враховуючи, що потерпілий надав пояснення в судовому засіданні, суд, керуючись ст. 325 КПК України, ухвалив рішення про завершення судового розгляду за його відсутності.

Згідно ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм оцінку, неодноразово відкладав завершення судового розгляду для надання прокурором доказів та виклику свідків сторони захисту.

Судом було вжито всіх заходів, передбачених КПК щодо забезпечення явки свідків сторони захисту: ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_11 ; ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_11 ; ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_12 ; ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_13 ; ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_14 ; ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який проживає за адресою: АДРЕСА_15 , шляхом неодноразового винесення ухвал про їх привід у судові засідання, а саме: від 11.07.2017 року, від 13.09.2017 року, від 08.11.2017 року, від 22.11.2017 року, від 22.03.2018 року та від 24.04.2018 року, які виконані не були через відсутність більшості із цих свідків за місцем їх проживання на час виконання ухвали про привід. Судом також був направлений ряд листів до органів поліції та прокуратури про забезпечення неухильного виконання вищезазначених ухвал про привід свідків.

Прокурором, з урахуванням того факту, що всі ці свідки були понятими при складанні процесуальних документів, та стороною захисту, якою було заявлено клопотання про допит зазначених осіб у якості свідків, жодного разу не забезпечено таких в судові засідання, а в подальшому в судовому засіданні прокурором було заявлено, про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, проте сторона захисту наполягала на їх допиті у якості свідків, які систематично не прибували на виклик суду.

Відтак судом було прийняте рішення змінити раніше затверджений порядок дослідження доказів у відповідності до ч. 2 ст. 349 КПК України та завершити розгляд кримінального провадження без допиту цих свідків.

Безпосередньо в судовому засіданні судом досліджені наступні письмові докази, а саме:

-а.с. 2 - 23, т. 2, протокол огляду місця події від 26.01.2015 року із фото таблицями до нього з якого вбачається, що об`єктом огляду був житловий будинок АДРЕСА_4 . Вхід до будинку через металеві ворота. З правого боку подвір`я розміщена металева огорожа. На відстані близько 15 20 метрів від металевих воріт розташовані бетонні східці входу всередину будинку. З лівого боку біля дверей розташовані дві пластикові стяжки (хомути). Від дверей на відстані близько двох метрів розташовані дві дерев`яні східці, поруч з ними в хаотичному порядку розташовані три об`єкта схожі на кулі. Від вхідних дверей з правого боку на підлозі в положенні лежачі розміщена особа чоловічої статі, одягнута в куртку кольору «хакі», брюки темні вельветові, коричневі туфлі, на правій руці рукавичка чорного кольору, під головою ще одна рукавичка, біля потилиці шапка чорного кольору. Перед обличчям вказаної особи на відстані близько 1 1,5 метрів розміщений предмет, схожий на ноутбук марки «HP», лицевою стороною до низу, зверху плями бурого кольору, схожі на кров, поруч з ноутбуком розміщений диван червоного кольору, на підлозі між диваном та ноутбуком розміщений об`єкт, схожий на кулю. Біля вказаного дивану розміщені ще два дивани червоного кольору перед ними розміщений складний стіл. На відстані близько 3-х метрів перед диваном розміщений камін. З правого боку від нього розміщені дерев`яні полиці на стіні. Під першою дерев`яною полицею на підлозі розміщений об`єкт схожий на електрошокер в пошкодженому стані. Від входу на відстані близько 4 метрів розміщені кругові східці, на підлозі під першою сходинкою розміщений об`єкт обгорнутий клейкою стрічкою «скотч», розміром близько 30 см., схожий на металеву трубу. Поверх в хаотичному порядку розміщені плями бурого кольору. Вказані східці ведуть до другого поверху, з лівого боку розміщений зал, з правого боку коридор, з лівого боку розміщений вхід до спальної кімнати, обстановка не порушена, з правого боку вхід до ще однієї спальної кімнати, обстановка у даній кімнаті порушена, а саме зірваний карниз. Далі по коридору з лівого боку ванна кімната, з правого боку приміщення схоже на кабінет, обстановка порушена, далі по коридору приміщення, схоже на вітальню, де розташовані металопластикові двері які ведуть до тераси.

Повертаючись до першого поверху, на відстані близько 5-х метрів розміщений прохід до залу № 2, який поділяється на кухонну зону та столову. Біля входу на підлозі розміщений об`єкт схожий на револьвер. На відстані 20,5 см. розміщені дві кулі, в хаотичному положенні розміщені 6 гільз і об`єкт схожий на револьвер без видимого маркування та позначення з барабанною системою зарядки, в середині якого знаходяться 4 предмети циліндричної форми схожі на відстріляні гільзи боєприпасів та 2 предмети циліндричної форми , схожі на споряджені боєприпаси вогнепальної зброї.

В правій частині (столова) розміщений стіл кухонний, по периметру якого розміщено 10 стільців, на підлозі біля ніжки крайнього лівого повернутого спинкою до зали розміщений об`єкт, схожий на кулю. З правого боку кухонної зони розміщені два вхідних входи. З лівого боку розміщений холодильник поруч з яким розміщені кухонні меблі, на стінках яких плями бурого кольору, схожі на кров. Перші двері, які розташовані ближче до кухонних меблів ведуть до кімнати, яка схожа до туалету та гардеробної, у вказаній кімнаті розміщений вхід, який веде до гаражного приміщення, обстановка не порушена. Другі двері кухонної зали ведуть до кухні № 2, з правого боку розміщені двері, які ведуть до виходу з будинку (чорний вихід). З лівого боку будинку розміщений спортзал, на відстані близько 1,5-2 метри розміщений будинок, зі слів потерпілого являється гостьовим. З лівого боку навпроти нього розміщена металева огорожа, якою огороджене дворогосподарство, металева огорожа веде до воріт, оглянувши, виділяються сліди низу взуття, розташовані поза вказані ворота, пройшовши до сусідської присадибної ділянки, на відстані близько 1 м. від будинку АДРЕСА_4 , розміщені сліди низу взуття.

Повернувшись до воріт, і пройшовши до дороги, видніються сліди шин автомобілю (на відстані близько 70 м. від будинку № 51) та сліди низу взуття.

-а.с. 24, т. 2, акт про застосування службового собаки від 26.01.2015 року, з якого вбачається, що по сліду від будинку АДРЕСА_4 службова собака обнюхавши місце події, взяла слід і пішла на заднє подвір`я будинку АДРЕСА_4 , після чого підійшла до огорожі, на якій були сліди бруду. Застосувавши службову собаку з іншої сторони огорожі, службова собака взяла слід від видимого відбитку взуття на ґрунті і пройшла близько 30 м. в праву сторону, де були виявлені ті самі відбитки взуття на ґрунті продовжуючи слідові роботу службова собака вийшла на ґрунтову дорогу на якій повернула ліворуч і пройшла даною дорогою близько 150 метрів і де було виявлено сліди взуття після чого службова собака почала крутитися і закінчила свою роботу у зв`язку з можливим використанням автотранспорту.

-а.с. 25 29, т. 2, протокол огляду місця події від 27.01.2015 року, з якого вбачається, що територія дворогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , вхід на територію вищевказаного дворогосподарства лежить через металеві ворота, які на момент огляду не пошкоджені. По ліву сторону відносно входу розташований будинок білого кольору, вхід до якого лежить через металопластикові двері білого кольору, які на момент огляду зачинені і не пошкоджені. Зайшовши в будинок, ми бачимо, що розташована кімната, розміром близько 10*8 м., з правого боку від входу розташовані сходи, які ведуть на 2 поверх, в центрі кімнати наявні 3 дивани, розміщені по кругу, в центрі яких розташований журнальний столик. Візуальним оглядом у кімнаті № 1 наявні наступні пошкодження:

1)пошкодження № 1 овальної форми, найбільшою довжиною 24 мм, яке знаходиться у стіні на відстані від підлоги 370 мм та 275 мм до кута перегородки арки;

2)пошкодження № 2 в стіні, овальної форми, найбільшою довжиною 19 мм, розташоване від згибу арки з лівої сторони на відстані 400 мм та від підлоги на відстані 190 мм;

3)пошкодження № 3 в стіні, видовженої овальної форми, найбільшою довжиною 70 мм, шириною 12 мм. Відобразилося у вигляді відщеплення гладкої верхньої поверхні паркету та зорієнтовано у напрямку пошкодження № 2. Глибина пошкодження 3,7 мм, глибина пошкодження № 1 12,5 мм, глибина пошкодження № 3 19 мм.

4) пошкодження № 4 розміщене в стіні, видовженої овальної форми, найбільшою довжиною 66 мм, шириною 27 мм, глибиною 12,6 мм. Розташоване на відстані 386 мм справа від дверей та відносно підлоги на відстані 1 363 мм та на відстані 3 мм від вимикача;

5)пошкодження № 5 розміщене у стіні, видовженої овальної форми, довжиною 26 мм, шириною 14 мм, глибиною 2 мм. Розташоване на відстані 270 мм вправо відносно дверей та 590 мм відносно підлоги, динамічне;

6)пошкодження № 6 у стіні, видовженої овальної форми, довжиною 23 мм, шириною 17 мм, глибиною 1,5 мм. Розташоване відносно дверей справа на відстані 1 147 мм, відносно підлоги 642 мм;

7)пошкодження № 7, на дверях, у правій частині шафи купе, відобразилось у вигляді відшарування зовнішньої поверхні деревоволокнистої плити поверхні, овальної форми, довжиною 17 мм, шириною 10 мм, глибиною 2,2 мм. Розташоване від правого зрізу зовнішньої дверки шафи купе на відстані 152 мм, від підлоги на відстані 534 мм;

Продовжуючи огляд першого поверху будинку, встановлено, що перехід в кухонно столове приміщення здійснюється через округлий отвір двері у стіні (без дверей) - арку. При цьому, іде зниження рівня підлоги на висоту 470 мм. Дане пониження здійснюється трьома ввігнутими та однією випуклою ступенькою, яка завершується в початку переходу до кухонно столового приміщення.

Столове приміщення з правого боку розміром близько 4,5 м * 5,5 м та кухонне приміщення з лівого боку розміром близько 4,5м*5,5м. В столовому приміщенні в центрі наявний стіл розміром 115 * 250 см., який розташований на килимі білого кольору та навколо якого знаходяться стільці. Рівень підлоги столового приміщення є вищий на 22 см. від рівня підлоги кухонного приміщення. В кухонному приміщенні зліва при вході, в центрі кухонного приміщення розташована барна стійка Г подібної форми, розміром 277*157 см. при детальному огляді барної стійки встановлено, що на торцевій її поверхні з вужчого боку (від входу з великої кімнати) наявне пошкодження покриття облицювальної плитки, якою облицьована барна стійка.

Пошкодження розташоване на відстані 220 мм від лівого краю торцевої поверхні та на висоті 60 мм від поверхні підлоги, пошкодження являє собою горизонтально орієнтоване, видовжене овальне заглиблення на поверхні облицювальної плитки, при цьому одна з них вирвана повністю (пошкодження № 8).

В ході подальшого огляду приміщення столової встановлено, що на поверхні стіни столового приміщення, на якій змонтовані двері та два вікна, що відкривають огляд з тильної сторони подвір`я виявлено пошкодження поверхні штукатурки, яке знаходиться на відстані 490 мм від лівої розділювальної стіни з кухнею та висоті 1660 мм від поверхні підлоги в столовій кімнаті. Дане пошкодження № 9 має максимальну ширину 30 мм, максимальну висоту 28 мм та максимальну глибину 15 мм , має форму конусоподібного заглиблення. Під вказаним пошкодженням на поверхні підлоги відмічається характерний осип дрібних частин штукатурки.

В ході огляду окрім детального огляду, що проводився в будинку, проведено візуальний огляд території подвір`я, що прилягає до будинку шляхом його поступального огляду при денному освітленні. Під час огляду жодних сторонніх предметів на території дворогосподарства виявлено не було.

-а.с. 30 32, т. 2, протокол проведення слідчого експерименту від 27.01.2015 року, з якого вбачається, що з метою уточнення відомостей, отриманих під час допиту підозрюваного ОСОБА_11 останньому було запропоновано в ході проведення слідчого експерименту відтворити всі обставини та умови скоєння ним розбійного нападу в АДРЕСА_4 , 26.01.2015 року, на що підозрюваний ОСОБА_11 добровільно погодився і у приміщенні Ужгородського РВ в присутності учасників проведення слідчого експерименту, а саме ст. слідчого Ужгородського РВ - капітана міліції ОСОБА_17 , ст. о/у СКР Ужгородського РВ - ОСОБА_34 , експерта НДЕКЦ - ОСОБА_35 , захисника ОСОБА_19 та двох понятих пояснив обставини скоєння ним розбійного нападу, а саме як він із громадянином ОСОБА_9 попередньо домовившись зустрітись року 26.01.2015 о 17:45 год в с. Сторожниця, неподалік Пежо сервісу. Після чого приблизно о 17:45 год. підозрюваний ОСОБА_11 прийшов до вищевказаного місця де декілька хвилин почекав на ОСОБА_9 , після чого останній під`їхав до вищевказаного місця в с. Сторожниця на автомобілі марки Ауді темно синього кольору, де ОСОБА_9 сидів на передньому пасажирському місці, а за кермом автомобіля був невідомий чоловік підозрюваному ОСОБА_11 , після чого останній сів ззаду на пасажирське місце та поїхали в напрямку с. Тарнівці. Після цього підозрюваний ОСОБА_11 запропонував групі в повному складі проїхати до с. Сторожниця, Ужгородського р-ну для того щоб зорієнтуватись на місцевості та більш детально розповісти безпосередньо на місці вчинення злочину. Після чого група в повному складі сіла в службовий автомобіль і направились по маршруту, який задавав підозрюваний ОСОБА_11 . Слідчий експеримент весь час супроводжувався відеозаписом на жорсткий диск відеокамери марки «Сanon» моделі «LEGRIA HF G10» та в подальшому відеозапис був скопійований та записаний на ДВД диск за допомогою програми «Nero». По закінченні слідчого експерименту всі учасники Даної слідчої дії приїхали в Ужгородський РВ для складання та оформлення відповідного протоколу. DVD-диск із відеозаписом після проведення слідчого експерименту був долучений до протоколу слідчого експерименту.

-а.с. 33, т. 2, DVD-диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту;

- а.с. 34 37, т. 2, протокол огляду місця події від 27.01.2015 року та ілюстрована таблиця до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду був предмет подібний до кулі металевої, золотого кольору приблизним розміром до кулі 9 мм від пістолета «Макарова», яка була виявлена лікарями ЦМКЛ м. Ужгород в лівій нозі гр. ОСОБА_11 , а саме: з середньої третини задньої поверхні лівої гомілки, яку було упаковано в спец. пакет № 1213636.

-а.с. 38 - 42, т. 2, протокол огляду місця події від 29.01.2015 року та ілюстрована таблиця до нього, з якого вбачається, що було оглянуто джинси, светр червоного кольору та футболка чорного кольору, яку добровільно видав гр. ОСОБА_13 , в яких він був одягнутий 26.01.2015 року, під час вчинення щодо нього розбійного нападу. Окрім того, вилучено металеву кулю золотистого кольору, подібну до калібру 9 мм, яку видав лікар Ужгородскої ОМЛ та пояснив, що її було видалено у гр. ОСОБА_13 з лівого стегна середньої третини в місці перелому стегнової кістки під час оперативного втручання.

-а.с. 43 45, т. 2, протокол огляду місця події від 14.02.2015 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду була металева куля, яка була вилучена з тіла гр. ОСОБА_9 , при хірургічному втручанні лікарями ЦМКЛ м. Ужгород 13.02.2015 року. вказана куля металева світло коричневого кольору діаметром орієнтовно 9 мм, яку було вилучено в приміщенні ЦМКЛ м. Ужгород, 6 поверх та упаковано в спец. пакет експертної служби № 1143038.

-а.с. 46, т. 2, розписка ОСОБА_11 від 27.01.2015 року про добровільну видачу працівникам поліції належних йому кросівок фірми «Addidas» темно сірого кольору для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

-а.с. 47, т. 2, протокол огляду предмета від 28.01.2015 року та фототаблиця до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду була пара кросівок, які були добровільно виданні підозрюваним ОСОБА_11 27,01.2015 року в приміщенні Ужгородського РВ. Дані кросівки темно-сірого кольору, фірми виробника «Adidas CLIMA WARM». На даних кросівках наявні взуттєві шнурки чорного кольору. Будь-яких наявних пошкоджень на них не виявлено. На обох кросівках наявне нашарування ґрунту сірого кольору. Після огляду дані кросівки були упаковані в полімерний пакет жовтого кольору та скріпленні підписом слідчого. Під час огляду проводилось фотографування на фотоапарат CANON .

-а.с. 49 55, т. 2, висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 27.01.2015 року № 187, за висновком якого, на момент судово - медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: післяопераційні вшиті рани в області лівого стегна, лівого колінного суглобу, післяопераційних рубців в області правого стегна, обличчя в області чола, волосистої частини голови в тім`яній ділянці дещо зліва та саден на шкірних покривах лівого стегна, лівої гомілки.

Згідно даних медичної документації, заповненої на його ім`я, у нього виявлено: «Вогнепальне поранення нижньої третини правого стегна та середньої третини стегна з відкритим переломом лівої стегнової кістки та чужорідним тілом в місці перелому. ЗЧМТ. Струс головного мозку»

Виникли вищевказані тілесні ушкодження, внаслідок дії вогнепальних снарядів (куль) при пострілах з вогнепальної зброї, при цьому потерпілий міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному або близькому до нього положенні.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка мала місце 26.01.2015 року і не суперечить обставинам справи.

Вищевказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. (м) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Оскільки судове - медичне обстеження гр. ОСОБА_13 було проведено після ряду оперативних втручань, однозначно встановити які з ран є вхідними, а які є вихідними, а також морфологічних особливостей вхідних та вихідних вогнепальних ран задокументованих в даній медичній документації не достатньо для відповіді на дане питання.

Питання: «Із якої відстані проводився постріл? Та із якого виду зброї проводився постріл?» - входить в компетенцію комісійної судово медичної експертизи.

-а.с. 56 61, т. 2, висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 27.01.2015 року № 181, за висновком якого, на момент судово - медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: саден на шкірних покривах лівого стегна, лівої гомілки , рубця на шкірних покривах лівої гомілки та післяопераційних рубців на шкірних покривах спини, передньої та право-бокової поверхні черева та лівого стегна.

Післяопераційні рубці є наслідками надання кваліфікованої медичної допомоги. Згідно даних медичної документації, заповненої на його ім`я, у нього виявлено: «Відкритий вогнепальний косий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки із зміщенням. Проникаюче вогнепальне кульове поранення живота з пошкодженням правої долі печінки та висхідного відділу ободової кишки. Гемоперитонеум.»

Тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, - Проникаюче вогнепальне кульове поранення живота з пошкодженням правої долі печінки та висхідного відділу ободової кишки. Гемоперитонеум - вищевказані тілесні ушкодження були небезпечними - для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. (к, м) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, виникли внаслідок дії вогнепальних снарядів (куль) при пострілах з вогнепальної зброї, при цьому потерпілий міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному або близькому до нього положенні.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка мала місце 26.01.2015 року і не суперечить обставинам справи.

Оскільки судове - медичне обстеження гр. ОСОБА_9 було проведено після ряду оперативних втручань, однозначно встановити які з ран є вхідними, а які є вихідними, а також морфологічних особливостей вхідних та вихідних вогнепальних ран задокументованих в даній медичній документації не достатньо для відповіді на дане питання.

Питання: «Із якої відстані проводився постріл? Та із якого виду зброї проводився постріл?» - входить в компетенцію комісійної судово медичної експертизи.

-а.с. 62 - 64, т. 2, висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 27.01.2015 року № 180, за висновком якого, на момент судово - медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_11 виявлено наслідки тілесних ушкоджень у вигляді депігментації шкіри в ділянці зовнішньої поверхні середньої третини лівої гомілки та задньої поверхні середньої третини лівої гомілки. Згідно даних довідки, у нього виявлено: «Вогнепальна рана зовнішньої поверхні середньої третини лівої гомілки. Стороннє тіло (куля) середньої третини задньої поверхні лівої гомілки».

Виникли вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної довідки, внаслідок дії тупих тупогранних предметів по ударному механізмі дії, якими могла бути куля після здійснення вистрілу із вогнепальної зброї.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної довідки, вкладаються в час пригоди, яка відбувалася 26.01.2015 року.

Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Тілесне ушкодження в ділянці зовнішньої поверхні середньої третини лівої гомілки, згідно даних медичної довідки, є вхідною вогнепальною раною.

Встановлення відстані пострілу та виду зброї, що спричинила поранення не входить в компетенцію судово - медичного експерта .

В момент отримання вищевказаних тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_11 міг знаходитися як в вертикальному чи близькому до нього положенні так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні.

-а.с. 66 69, т. 2, висновок експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30.01.2015 року № 16/66, за яким наданий на дослідження револьвер без маркувань, виявлений та вилучений в ході огляду місця, події 26.01.2015 року в залі № 2 першого поверху будинку АДРЕСА_4 , відноситься до категорії короткоствольної нарізної вогнепальної зброї. Досліджуваний предмет є револьвером, калібру 9мм, виготовлений по типу системи «Наган». Вирішити питання, яка модель, марка, фірма - виробник, тощо, не надається можливим у зв`язку з відсутністю на ньому відповідних маркувальних позначень. Револьвер придатний до стрільби. Ступінь обробки деталей револьверу свідчить про те, що він виготовлений із застосуванням заводського обладнання (станка, тощо). У зв`язку з відсутністю маркувальних позначень на поверхні револьверу: його марку, модель, фірму - виробник, калібр, тощо, вирішити питання чи виготовлений він на заводі, або чи виготовлений в домашніх умовах із застосуванням відповідного обладнання - не надається можливим. У зв`язку з відсутністю маркувальних позначень на поверхні револьверу: його марку, модель, фірму - виробник, калібр, тощо, вирішити питання, чи не перероблювалась зброя під нештатний патрон - не надається можливим.

-а.с. 71 92, т. 2, висновок експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 24.03.2015 року № 16/67, за яким надані на дослідження предмети циліндричної форми виявлені та вилучені в ході огляду місця події, 26.01.2015 року в будинку АДРЕСА_4 , під №№: 2, 3, 4, 8, 13 та 14, є відстріляними кулями від пістолетного патрону центрального бою калібру 9 мм ПМ.

Надані на дослідження шість предметів циліндричної форми схожих на відстріляні гільзи, виявлені та вилучені в ході огляду місця події, 26.01.2015 року у будинку № 51 по вул. Колосковій с. Сторожниця Ужгородського району, та упаковані в спец. пакет «експертна служба» № 1143088, є відстріляними гільзами від пістолетного патрону центрального бою калібру 9мм ПМ.

Надані на дослідження чотири предмети схожі на відстріляні гільзи, які упаковано в спец. пакет «Експертна служба» № 0338969, виявлені та вилучені в ході огляду місця події, 26.01.2015 року в будинку № 51 по вул. Колосковій с. Сторожниця Ужгородського району, є відстріляними гільзами від пістолетного патрону центрального бою калібру 9мм ПМ.

Наданий на дослідження предмет циліндричної форми, вилучений з лівої ноги ОСОБА_11 , є відстріляною кулею від пістолетного патрону центрального бою калібру 9мм ПМ.

Наданий на дослідження предмет циліндричної форми, вилучений з стегна лівої ноги громадянина ОСОБА_13 , є відстріляною кулею від пістолетного патрону центрального бою калібру 9мм ПМ.

Чотири гільзи вилучені при ОМП та упаковані у спецпакет № 0338969, відстріляні з револьверу наданого на дослідження.

Дві кулі, які надійшли у спецпакеті № 0040044: пакет № 8, куля № 1 та пакет № 13; одна куля вилучена з лівої ноги гр. ОСОБА_11 , яка упакована у спецпакет № 1213636; одна куля вилучена з стегна лівої ноги гр. ОСОБА_13 , упакована у спецпакет № 1143040 відстріляні з револьверу, наданого на дослідження.

Шість гільз вилучених при ОМП, упакованих у спецпакет № 1143088 відстріляні з пістолету марки ПМ серія НОМЕР_1 , 1986 року випуску, наданого на дослідження.

Кулі упаковані у спецпакеті № 0040044, а саме у пакеті: № 2, № 3, № 4, № 8 куля № 2, пакет № 14 відстріляні з пістолету марки ПМ серія НОМЕР_1 , 1986 року випуску.

Чотири гільзи вилучені при ОМП та упаковані у спецпакет № 0338969, відстріляні з револьверу наданого на дослідження.

Дві кулі, які надійшли у спецпакеті № 0040044, пакет № 8, куля № 1 та пакет № 13; одна куля вилучена з лівої ноги гр. ОСОБА_11 , яка упакована у спецпакет № 1213636; одна куля вилучена з стегна лівої ноги гр. ОСОБА_13 , упакована у спецпакет № 1143040 відстріляні з револьверу, наданого на дослідження.

Шість гільз вилучених при ОМП, упакованих у спецпакет № 1143088 відстріляні з пістолету марки ПМ серія НОМЕР_1 , 1986 року випуску, наданого на дослідження.

Кулі упаковані у спецпакеті № 0040044, а саме у пакеті: № 2, № 3, № 4, № 8 куля № 2, пакет № 14 відстріляні з пістолету марки ПМ серія НОМЕР_1 , 1986 року випуску.

-а.с. 94 - 98, т. 2, висновок експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 27.03.2015 року № 16/236, за яким наданий на дослідження предмет циліндричної форми вилучений з тіла громадянина ОСОБА_9 , є відстріляною кулею від пістолетного патрону центрального бою калібру 9мм ПМ. Надана на дослідження куля, вилучена з тіла громадянина ОСОБА_9 , відстріляна не із револьвера без маркувань та позначень, з дерев`яною рукояткою виявленого та вилученого в ході огляду місця події 26.01.2015 року в залі № 2 першого поверху будинку АДРЕСА_4 . Надана на дослідження куля, вилучена з тіла громадянина ОСОБА_9 , відстріляна із пістолета марки ПМ серійний номер « НОМЕР_2 », 1986 року випуску.

-а.с. 100 104, т. 2, висновок експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 31.03.2015 року № 16/314, за яким сліди від бійка, утворених на капсулях одного патрона та однієї гільзи, придатні для ідентифікації зброї яка їх залишила. Сліди на капсулях наданих на дослідження патроні та гільзі, залишені від бійка зброї. Сліди від бійка на капсулях одного патрона та одної гільзи із спец. пакета № 1383479, залишені бійком револьвера без маркування виявленого та вилученого в ході огляду місця події 26.01.205 року в залі № 2 першого поверху.

-а.с. 106 108, т. 2, висновок експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30.03.2015 року № 16/140, за яким металевий предмет наданий на дослідження, являється холодною зброєю. Металевий предмет, «битка», являється холодною зброєю ударно - дроблячої дії. «Битка» виготовлена саморобним способом, має технічну забезпеченість для неодноразового нанесення важких та смертельних тілесних ушкоджень.

-а.с. 110 126, т. 2, висновок експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 01.04.2015 року № 17/68, за яким один слід низу взуття, зафіксований на гіпсовому зліпку № 2, вилучений при огляді місця події в Закарпатській області, Ужгородському р-н., с. Сторожниці, вул. Колоскова 51, придатний для ідентифікації. Один слід низу взуття, зафіксований на гіпсовому зліпку № 1, вилучений при огляді місця поді в АДРЕСА_4 , не придатний для ідентифікації. Три сліди низу взуття, зафіксовані на гіпсових зліпках № 3, 4, та 5 вилучені в Закарпатській області, Ужгородському р-ні, с. Сторожниці, вул. Колоскова 51, придатні для групової приналежності. Слід низу взуття, зафіксований на гіпсовому зліпку № 2 вилучений в АДРЕСА_4 , залишений взуттям на ліву ногу, яке вилучено в громадянина ОСОБА_9 . Слід низу взуття, зафіксований на гіпсовому зліпку № 3 однотипний за загальними ознаками із взуттям, вилученим у громадянина ОСОБА_9 . Слід низу взуття, зафіксований на 2 гіпсових зліпках № 4 та № 5, однотипний за загальними ознаками із взуттям вилученим в громадянина ОСОБА_11

а.с. 127 132, т. 2, висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово медичної експертизи від 24.02.2015 року № 108, за яким кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до груп: А з ізогемаг- лютиніном анти-В, М, Rh/D/+ за ізосерологічними еритроцитарними системами АВО, MN та Rezus. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до груп: АВ, N, Rh(D)+ за ізосерологічними еритроцитарними системами АВО, MN та Rezus. Кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до груп: АВ, MN, Rh(D)+ за ізосерологічними еритроцитарними системами АВО, MN та Rezus. У слідах на светрі (об. №№ 1-7), футболці (об. № 9) та джинсах (об.№№ 17-23), вилучених у потерпілого ОСОБА_13 , знайдена кров людини. При визначені групової належності крові за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО в об. №№ 1-7, 9, 17-23 виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти-В, тобто, встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Дана група крові властива потерпілому ОСОБА_13 , отже, найбільш імовірним є походження крові в слідах на його речових доказах від нього. Невиявлення в жодному із слідів антигена В, властивого крові підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , виключає можливість походження крові в слідах на одязі потерпілого від підозрюваних. У слідах на футболці (об. № 8, 10 -16), вилучених у потерпілого ОСОБА_13 , кров не знайдена.

-а.с. 133 138, т. 2, висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово медичної експертизи від 03.03.2015 року № 125, за яким кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до груп: А з ізогемаглютиніном анти-В, М, Rh/D/+ за ізосерологічними еритроцитарними системами ABO, MN та Rezus. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до груп: АВ, N, RM3/+ за ізосерологічними еритроцитарними системами ABO, MN та Rezus. Кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до груп: АВ, MN, Rh/D/+ за ізосерологічними еритроцитарними системами ABO, MN та Rezus. У всіх слідах на куртці (об. №№ 1, 2, 3), спортивній кофті (об. № 4) і парі рукавиць (об. №№ 5, 6-10), вилучених у підозрюваного ОСОБА_9 , знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною еритроцитарною системою АБО в об. №№ 1-10 виявлені антигени А і В, а ізогемаглютиніни анти-А та анти-В не знайдені. Антигени А і В властиві крові підозрюваних ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , отже, за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО не виключена можливість походження крові в слідах на одязі та рукавицях, вилучених у підозрюваного ОСОБА_9 , як від нього, так і від підозрюваного ОСОБА_11 . З метою диференціації об. №№ 1-10 на речових доказах досліджували за ізосерологічною еритроцитарною системою MN для виявлення антигена М. Проведеним дослідженням у всіх слідах на речових доказах виявлений антиген М. Антиген М властивий крові підозрюваного ОСОБА_9 , отже, найбільш імовірним є походження крові в слідах на одязі та рукавицях від нього самого. Наявність в об. №№ 1-10 антигена М, який не властивий крові підозрюваного ОСОБА_11 , виключає можливість походження крові в цих слідах від нього. На шапці-масці-«балаклава», вилученій у підозрюваного ОСОБА_9 , будь-яких слідів, в тому числі подібних до кров`яних, не виявлено.

-а.с. 149 171, т. 2, висновок експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 15.04.2015 року № 97, за яким Зразки запаху, надані на дослідження, вилучені з поверхні руків`я пістолета, з поверхні електрошокера, з поверхні двох затяжок - не придатні для ідентифікації. Зразок запаху, наданий на дослідження, вилучений з маски типу «балаклава» - придатний для ідентифікації. Зразки запаху, надані на дослідження, вилучені з крові у гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_9 - придатні для ідентифікації. При порівнянні зразка запаху вилученого з крові у гр. ОСОБА_9 , зі зразком запаху вилученим при огляді місця події з маски типу «балаклава», в ході дослідження встановлено, що зразок запаху вилучений з крові у гр. ОСОБА_9 - має спільне джерело походження, зі зразком запаху вилученого з маски типу «балаклава». При порівнянні зразка запаху вилученого з крові у гр. ОСОБА_11 , зі зразком запаху вилученого з маски типу «балаклава» - спільного джерело походження - не виявлено.

Обґрунтованих підстав сумніватись в даних висновків цих судово-медичних та інших експертиз, суд не знаходить, оскільки досліджені судом висновки були призначені та проведені без порушень процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Зазначені докази по кримінальному провадженню зібрано відповідно до вимог кримінально процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в сукупності з іншими доказами безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Аналізуючи дослідженні докази суд, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Диспозицією ч. 3 ст. 187 КК України встановлена кримінальна відповідальність за розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, а диспозицією ч. 4 цієї ж статті за розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 5-35кс13 (постанова від 14 листопада 2013 року) розбій є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності, яке складається з двох нерозривних, взаємозалежних дій: нападу і насильства.

Напад складається (може складатися) з одномоментного акту або системи поведінкових актів, за допомогою яких відбувається заволодіння чужим майном. Властивістю нападу є включення, "вплетення" в нього насильства - дії, що робить заволодіння майном нападом. Власне акт чи акти заволодіння майном через обов`язкове поєднання з насильством чи погрозою його застосування (фізичне або психічне насильство) наповнюються якісно іншим змістом - набувають ознак розбійного нападу.

У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею (у разі застосування сильнодіючих, отруйних речовин чи газів тощо). Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь або уможливити його утримання, якщо воно вже у нього перебувало.

У більшості випадків під час розбою особа діє раптово і несподівано. Насильство, як правило є інтенсивним. Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки. Такий стан і характер дій нападника по суті є тими ознаками, які, навіть за відсутності реального застосування насильства, свідчать про розбій.

Зовнішні прояви нападу і насильства (погрози його застосування) можуть бути й іншими. У часі вони можуть збігатися або між ними є часовий розрив, особливо тоді, коли насильство застосовується для утримання майна, яким особа володіла на момент його застосування. Має значення місце, пора доби, обстановка, обставини, форма та порядок перебігу нападу і застосування насильства.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 569/1111/16-к (постанова від 18.04.2018 року) розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, за своєю правовою природою є складеним злочином. Даний склад злочину поєднує у собі декілька діянь, кожне з яких становить самостійний злочин. Так, розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, об`єднує в собі напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (ч. 1 ст. 187 КК України) та незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи (ч. 1 ст. 162 КК України). При цьому посягання, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, відіграє роль ознаки, що створює кваліфікований склад розбою.

Хоча в диспозиції ч. 3 ст. 187 КК України й немає, як у ст. 162 КК України, вказівки на незаконність проникнення в приміщення, проте це випливає із сутності та завдань закону України про кримінальну відповідальність, адже КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Отже, правомірні та законні дії особи не можуть вважатися суспільно небезпечним, винним діянням (злочином) і тим більше не можуть вважатись ознакою, яка утворює кваліфікований склад злочину, що обумовлює визначення більш суворої міри покарання.

Вирішальним при визначенні законності/незаконності входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, є режим доступу до об`єкта (вільний/обмежений).

Для правильної кримінально-правової кваліфікації дій особи за ч. 3 ст. 187 КК України також важливим є встановлення спрямованості умислу особи. Так, для основного складу розбою характерним є наявність в особи умислу на заволодіння чужим майном. Саме тому, вирішуючи питання про наявність у діях особи ознаки "проникнення" при вчиненні розбою, слід звертати увагу на наявність умислу на заволодіння чужим майном. Дана кваліфікуюча ознака має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном. Проте не можна кваліфікувати як такі, що вчинені з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, дії особи, яка потрапила до житла, іншого приміщення чи сховища без умислу заволодіти чужим майном, однак заволоділа ним.

Водночас необхідно враховувати, що розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, має вищий ступінь суспільної небезпеки, оскільки відбувається посягання не лише на власність, яке полягає у протиправному вилученні чужого майна, що завдає шкоду власнику чи іншому володільцю майна, а й на фундаментальне право особи на недоторканність житла, іншого приміщення чи сховища, що знаходиться у її власності (володінні, користуванні, розпорядженні).

Тому, при інкримінуванні "проникнення" важливим є також факт усвідомлення особою незаконності входження (потрапляння) у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою. Вчиняючи розбій, поєднаний з проникненням, особа повинна усвідомлювати протиправність входження (потрапляння) у приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, передбачати суспільно небезпечні наслідки такого протиправного входження (потрапляння) у приміщення й бажати їх настання або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати їх настання.

Отже, якщо особа, не усвідомлюючи, що режим доступу до об`єкта є обмеженим, а входження (потрапляння) у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою - незаконним, фактично увійшла (потрапила) у житло, інше приміщення чи сховище з обмеженим режимом доступу, такі дії мають кваліфікуватися без ознаки "проникнення".

У зв`язку із цим неприпустимо кваліфікувати дії як розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, враховуючи лише момент виникнення в особи умислу на вчинення заволодіння чужим майном, незважаючи на режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) та наявність/відсутність умислу на проникнення до приміщення.

Тому суду під час розгляду справи необхідно встановлювати та розмежовувати умисел особи на незаконне заволодіння чужим майном та умисел на проникнення, який у сукупності з дослідженими іншими ознаками дає можливість встановити як об`єктивну, так і суб`єктивну сторони вчиненого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність ознаки "проникнення" у складі розбою, суд після встановлення фактичних ознак складу вчиненого кримінального правопорушення повинен перевірити, як ці ознаки співвідносяться з ознаками складу злочину кримінально-правової норми, передбаченої у ч. 3 ст. 187 КК України.

Як правильно зазначається в постанові ВСУ від 15 листопада 2012 року в справі N 5-15кс12в, при здійсненні такої правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття "проникнення". Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.

Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 5-213кс(15)16/541/2071/15-к (постанова від 08.09.2016 року) визначальним критерієм для вирішення питання про наявність/відсутність у діях особи, яка вчиняє розбій, кваліфікуючої ознаки проникнення у приміщення, що відбувається формально безперешкодно, є суб`єктивне ставлення винної особи до вчинюваних ним дій. Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет - майно певного виду та об`єктивну сторону цього діяння - зовнішні поведінкові обставини, які в сукупності з іншими обставинами, визначають кримінально-правовий зміст суспільно небезпечного діяння. Важливим для юридичної оцінки цих дій за частиною третьою статті 187 КК є з`ясування того, яким майном до входження (потрапляння) особи у приміщення вона має намір заволодіти, як нею сприймається режим доступу до місця знаходження майна та який конкретний спосіб посягання на заволодіння чужим майном вона в зв`язку з цим обирає.

Слід також зазначити, що розбій вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства, незалежно від того, чи вдалося винному заволодіти майном (усічений склад злочину).

Аналізуючи вищезазначені докази суд дійшов висновку, що основним безпосереднім об`єктом вчинення кримінального правопорушення за ч. 3, 4 ст. 187 КК України, за якими обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_9 відповідно, є грошові кошти, які на думку обвинувачених, були наявні у потерпілого ОСОБА_13 , оскільки під час допиту обвинувачені пояснювали, що він має захмарні статки, вони йшли за коштами, а потерпілий також пояснив суду, що з нього перед усім вимагали віддати кошти, тобто мали мету на заволодіння майном потерпілого, яку досягали, вчиняючи обрані ними дії, усвідомлюючи характер вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до житла потерпілого та передбачаючи наслідки вчиненого діяння.

Обов`язковим додатковим об`єктом вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України також є здоров`я потерпілого, оскільки внаслідок застосування щодо нього насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до висновку експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 27.01.2015 року № 187 (а.с. 49 55, т. 2), йому були завдані тяжкі тілесні ушкодження.

Із об`єктивної сторони вищезазначеними доказами та показами обвинувачених та потерпілих також підтверджується, що у діях обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 мали місце ознаки нападу і насильства при вчиненні злочинів, що є обов`язковими ознаками кваліфікації злочинів саме за ст. 187 КК України.

Обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було здійснено проникнення до дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом перелізання через паркан у той час, коли потерпілий ОСОБА_13 завідомо був для них вдома і їм достовірно було відомо, що це приватне домогосподарство, тобто воно не є відкритим для вільного доступу. Відтак у діях обох обвинувачений наявна кваліфікуюча ознака вчинення злочинів за ст. 187 КК України, як проникнення у житло.

Із суб`єктивної сторони дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 характеризуються прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном та прямим умислом на проникнення у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , де проживав потерпілий ОСОБА_13 , оскільки вони готувалися до вчинення злочину, що виразилося у підшукуванні знарядь злочину: електрошокера, битки, пістолета, хомутів, придбання телефонів та одежі, які потім вони планували викинути, а також неодноразовим оглядом місця вчинення злочину, яке завідомо було для них закритою приватною будівлею, у якій вони не мали права знаходитися, що підтверджується їх показами та показами потерпілого ОСОБА_13 .

Корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений, або збагатитися самому, також чітко простежується у показах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а також потерпілого ОСОБА_13 .

Слід зазначити, що для кваліфікації злочинів за ст. 187 КК України не має значення чи мали на меті обвинувачені власне збагачення чи передачу іншим особам, як було ними зазначено на користь «Майдану» або у АТО, визначальним є той факт, що це незаконне збагачення.

Обидва обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є осудними особами, які досягли 14 річного віку, тобто є суб`єктами вчинення злочину за ст. 187 КК України.

Суд не приймає до уваги як належним та допустимий доказ, протокол про результати аудіо -, відео контролю місця (за особою) від 19.02.2015 року у період з 10 год. 45 хв. по 11 год. 30 хв. (а.с. 143 146, т. 2), наданий стороною обвинувачення у якості доказу, оскільки суду не надано разом із цим доказом ухвали слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_36 № 0244 від 30.01.2015 року про аудіо-, відеоконтроль місця (за особою) від 30 січня 2015 року, протоколу про зняття грифу таємності із цього протоколу, а також письмового підтвердження факту відкриття цього доказу всім учасникам кримінального провадження.

Судом також не приймається як належний та допустимий доказ протокол проведення слідчого експерименту від 27.01.2015 року (а.с. 30 32, т. 2), з якого вбачається, що з метою уточнення відомостей, отриманих під час допиту підозрюваного ОСОБА_11 останньому було запропоновано в ході проведення слідчого експерименту відтворити всі обставини та умови скоєння ним розбійного нападу в АДРЕСА_4 , на що підозрюваний ОСОБА_11 добровільно погодився, а також DVD-диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту (а.с. 33, т. 2), оскільки зазначені докази були отримані органом досудового розслідування 27.01.2015 року у період з 10 год. 00 хв. по 11 год. 45 хв., тоді як протоколом огляду місця події від 27.01.2015 року підтверджується що 27.01.2015 року у період із 19 год. 10 хв. по 19 год. 25 хв. було оглянуто предмет подібний до кулі металевої, золотого кольору приблизним розміром до кулі 9 мм від пістолета «Макарова», яка була виявлена лікарями ЦМКЛ м. Ужгород в лівій нозі гр. ОСОБА_11 , а саме: з середньої третини задньої поверхні лівої гомілки.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Відтак суд приходить до висновку, що вищезазначений доказ є недопустимим, оскільки з урахуванням наведеного підпадає під ознаки ч.2 ст. 87 КПК України, як отриманий внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження з обвинуваченим ОСОБА_11 .

Що стосується показань обвинувачених, то суд відноситься до них критично, оскільки обвинувачені визнаючи факт події яка мала місце 26.01.2015 року, заперечують мотиви вчинення таких дій, пояснюючи що мотивом була допомога іншим особам, а саме «Майдану» та АТО.

Вказані заперечення на переконання суду повністю спростовуються сукупністю доказів по справі, які судом визнані достовірними, належними, допустимими та достатніми у доведеності винності обвинувачених.

На переконання суду, заперечення обвинувачених проти звинувачення є позицією захисту спрямованою на уникнення відповідальності за скоєне, та способом захисту їх особистих інтересів і не можуть вплинути на об`єктивність дослідження обставин, які викривають чи виправдують їх.

З урахуванням викладеного суд вважає, що належними та допустимим доказами доведено, що у діях обвинуваченого ОСОБА_9 наявний склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тому є обґрунтовані підстави для визнання його винним за цією статтею КК України.

Належними та допустимим доказами також доведено, що у діях обвинуваченого ОСОБА_11 наявний склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: розбій, поєднаний з проникненням у житло, тому є обґрунтовані підстави для визнання його винним за цією статтею КК України.

Диспозиція ч.ч. 1, 2 ст. 263 КК України передбачає кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а також за носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п. 10, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» у випадках, коли для вирішення питання про те, чи є відповідні предмети зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями або радіоактивними матеріалами, а також для з`ясування їх придатності до використання за цільовим призначенням потрібні спеціальні знання, у справі слід призначати експертизу з проведенням її у відповідних експертних установах. Для з`ясування лише придатності предмета до використання за цільовим призначенням достатньо участі спеціаліста.

Під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Слід зазначити, що суспільна небезпечність незаконного поводження із зброєю полягає в тому, що воно створює сприятливі умови для вчинення злочинів із її використанням.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є вогнепальна зброя.

Як прямо вбачається з висновку експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30.01.2015 року № 16/66 (а.с. 66 69, т. 2), наданий на дослідження револьвер без маркувань, виявлений та вилучений в ході огляду місця, події 26.01.2015 року в залі № 2 першого поверху будинку АДРЕСА_4 , відноситься до категорії короткоствольної нарізної вогнепальної зброї. Досліджуваний предмет є револьвером, калібру 9мм, виготовлений по типу системи «Наган». Револьвер придатний до стрільби. Ступінь обробки деталей револьверу свідчить про те, що він виготовлений із застосуванням заводського обладнання (станка, тощо).

Висновком експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30.03.2015 року № 16/140 (а.с. 106 108, т. 2) підтверджується, що металевий предмет наданий на дослідження, являється холодною зброєю. Металевий предмет, «битка», являється холодною зброєю ударно - дроблячої дії. «Битка» виготовлена саморобним способом, має технічну забезпеченість для неодноразового нанесення важких та смертельних тілесних ушкоджень.

Суд звернув увагу, що відповідно до висновку експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 24.03.2015 року № 16/67 (а.с. 71 92, т. 2) чотири гільзи вилучені при ОМП та упаковані у спецпакет № 0338969, відстріляні з револьверу наданого на дослідження. Дві кулі, які надійшли у спецпакеті № 0040044: пакет № 8, куля № 1 та пакет № 13; одна куля вилучена з лівої ноги гр. ОСОБА_11 , яка упакована у спецпакет № 1213636; одна куля вилучена з стегна лівої ноги гр. ОСОБА_13 , упакована у спецпакет № 1143040 відстріляні з револьверу, наданого на дослідження.

Тобто зазначені чотири патрони у розумінні ч. 1 ст. 263 КК України є бойовими припасами і були придатні для використання, відтак повинні були бути охоплені обвинуваченням, проте не зазначені у обвинувальному акті.

При цьому, суд розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту і не може вийти за межі висунутого обвинувачення, оскільки це погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_9 , відтак не може додатково інкримінувати обвинуваченому ОСОБА_9 носіння бойових припасів чотирьох патронів до револьверу.

Обвинувачений ОСОБА_9 в ході допиту показав, що: невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_12 » завіз йому зброю: наган, битку, електрошокер. ОСОБА_9 видав ОСОБА_11 балаклаву, електрошокер і хомути, биту не давав, бо знав, що той може прикласти велику силу і випадково вбити.

ОСОБА_9 не мав відповідного дозволу на право носіння та зберігання зброї.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та за ч. 2 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, доведена повністю належними та допустимим доказами.

Диспозицією ст. 348 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вбивство або замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку.

Відповідно до абз. 1 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.92 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» під посяганням на життя, передбаченим ст.190-1 КК, належить розуміти умисне вбивство або замах на умисне вбивство хоча б однієї із зазначених у цій статті осіб. Якщо такі дії вчинені у зв`язку з виконанням суддею або працівником правоохоронного органу службових обов`язків чи у зв`язку з діяльністю члена громадського формування з охорони громадського порядку або військовослужбовця, пов`язаною з охороною громадського порядку, вони кваліфікуються лише за ст. 190-1 КК.

Слід також зазначити, що форми і способи посягання на життя потерпілого для кваліфікації значення не мають. За загальним правилом потерпілим від цього злочину може бути працівник правоохоронних органів.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час події працював поліцейським поліції охорони, на посаді молодшого інспектора поліції і у цей день 26 січня 2015 року він заступив на чергування о 8 ранку, у 18 год. 30 хв. 18 год. 40 хв. поступив сигнал із об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 . О 18 год. 52 хв. вони прибули на місце події, він почув крики із будинку, у той момент він підбіг до дверей і зайшов у будинок. Побачив двох чоловік у масках, у одного була зброя. Чоловік зі зброєю цілився у нього. Було застосовано 6 пострілів, скільки пострілів у його бік він не пам`ятає. Той хто стріляв ховався за диваном, одночасно намагаючись вистрелити у нього. ОСОБА_11 у цей час намагався втекти із будинку, однак не встиг.

Обвинувачений ОСОБА_9 в ході допиту також пояснив, що він дуже влучно стріляє, з дитинства (з 12 років) ходив на полювання, міг легко вбити людину, однак за гроші ніколи цього не робив. Тому коли забіг міліціонер і сказав: «Всім лягти лицем у пол!», він вистрелив у його бік, проте із запасом у сторону від нього на 4 5 метрів. ОСОБА_9 каже, що міг прострелити працівнику поліції будь що, міг влучити у голову, проте не робив цього. У цей час він відчув поштовх і біль, не розуміючи що відбувається, він вистрелив ще 2 рази догори. Вбивати працівника поліції у нього наміру не було, оскільки у нього інші цінності.

Суд враховує, що злочин вважається закінченим з моменту замаху на життя зазначених у ст. 348 КК України осіб, незалежно від настання будь яких наслідків.

Судом не встановлено підстав для обмови потерпілим ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки останній зареєстрований та проживає у м. Києві, тобто вони не були знайомі до дня події.

Ланцюг подій відбувався занадто швидко у часі, відтак умисел на вбивство працівника поліції охорони виник у ОСОБА_9 спонтанно через пряму загрозу його життю, оскільки він чітко ідентифікував потерпілого ОСОБА_14 як працівника поліції, який приїхав за спрацюванням на цю адресу, тобто виконував свої обов`язки, почув його попередження: «Всім лягти лицем у пол!» та усвідомлював наслідки невиконання його попередження у вигляді застосування зброї, однак намагався уникнути цих наслідків шляхом застосування у замкнутому просторі наявної у нього зброї - револьверу, який за висновком експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30.01.2015 року № 16/66 (а.с. 66 69, т. 2), відноситься до категорії короткоствольної нарізної вогнепальної зброї; є револьвером, калібру 9мм, виготовленим по типу системи «Наган»; який придатний до стрільби. А також згідно висновку експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 24.03.2015 року № 16/67 (а.с. 71 92, т. 2) був споряджений чотирма патронами, які є бойовими припасами і були придатні для використання.

З огляду на викладене суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 коли застосовував зброю у повній мірі усвідомлював, що посягає на життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, передбачав настання смерті потерпілого внаслідок своїх дій і свідомо допускав їх настання, відтак вчинив цей злочин із прямим умислом і його вина доведена суду належними та допустимими доказами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст. 348 КК України, як замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_15 у с. Копилів, Макарівського району, Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений із 04.07.2002 року із ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , та ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , тобто має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується нейтрально, пенсіонер за віком, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, ч. 2 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді штрафу у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, ст. 348 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, тобто, згідно ст. 12 КК України є відповідно: особливо тяжким, тяжким, середньої тяжкості та особливо тяжким злочинами. При цьому суд приймає до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, який фактично визнав вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, проте не погоджувався з деякими обставинами їх вчинення та кваліфікацією вчиненого, особу винного, який є особою похилого віку йому виповнилося повних 67 років 02.09.2017 року, за місцем реєстрації характеризується нейтрально, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 89 КК України, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до статті 66 КК України, судом не встановлено.

До обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , передбачених ст. 67 КК України, суд відносить: рецидив злочинів, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою та вчинення злочину загально небезпечним способом.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та наявність трьох обставин, які обтяжують покарання, враховуючи той факт, що обвинувачений є особою похилого віку, а покарання має бути таким, яке може бути виконане за життя та залишати надію на виправлення та вихід на волю, а також норму ч. 2 ст. 64 КК України за якою довічне позбавлення волі не застосовується до осіб, що вчинили злочини у віці понад 65 років, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання:

-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк дев`ять років із конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

-за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

-за ст. 348 КК України у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_9 вимог ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з 26 січня 2015 року з 18 год. 45 хв.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Як зазначено у правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у справі № 759/19973/15-к (постанова від 01.03.2018 року), відповідно до ч. 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, як виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.

Оскільки попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося щодо ОСОБА_4 як до 20 червня 2017 року включно (тобто під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі), апеляційним судом з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК було прийнято рішення про зарахування засудженому періоду попереднього ув`язнення, який мав місце до 20 червня 2017 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII (з урахування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), а періоду попереднього ув`язнення, який тривав, починаючи з 21 червня 2017 року, - за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону). З огляду на це апеляційний суд правильно застосував положення ч. 5 ст. 72 КК.

З урахуванням вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 26 січня 2015 року (дня його затримання) по 20.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_19 в с. Минай Ужгородського району, українець, громадянин України, освіта незакінчена вища, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації характеризується позитивно, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , має батьків: ОСОБА_11 , 1973 р.н. та ОСОБА_40 , 1972 р.н., та сестру ОСОБА_41 , 1994 р.н., не одружений, утриманців не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, оскільки санкція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. При цьому суд приймає до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, який фактично визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, проте не погоджувався із його кваліфікацією, особу обвинуваченого, який на час вчинення злочину був особою молодою за віком, оскільки йому 23.01.2015 року виповнилося лише 19 років, за місцем реєстрації характеризується нейтрально, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до статті 66 КК України, суд відносить: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , передбачених ст. 67 КК України, суд відносить: вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою та вчинення злочину загально небезпечним способом.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_11 , наявність двох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та наявність двох обставин, які обтяжують покарання, враховуючи той факт, що обвинувачений є особою молодою за віком, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років два місяці із конфіскацією майна.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_11 вимог ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 слід рахувати з 26 січня 2015 року з 18 год. 45 хв.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

З урахуванням вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 26 січня 2015 року (дня його затримання) по 20.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_13 , цивільним позивачем, був заявлений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , цивільних відповідачів, за яким просить суд: стягнути з цивільних відповідачів на його користь, завдану їх злочинним діями матеріальну шкоду в розмірі 114 142,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн.

В обґрунтування цивільного позову цивільний позивач зазначив наступне.

Даний розбійний напад та завдані внаслідок нападу тяжкі тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я та заподіяли значні матеріальні збитки, які складаються з:

-80 998 грн. 20 коп. - кошти які під час лікування було витрачені ОСОБА_13 на оплату послуг у медичному закладі;

-6 144 грн. 31 коп. - на придбання ліків та лікарських засобів;

-12 000,00 грн. - витрати на проїзд на спеціальному транспорті до місця постійного лікування.

На цьому лікування, ще не завершилося і цивільний позивач змушений відвідувати лікаря для відновлення здоров`я та буде потребувати додаткових витрат на лікарські препарати, які змушений буде вживати ще не один рік. В даний час він змушений витрачати додаткові кошти на відновлення пошкодженого здоров`я і не може повноцінно працювати, також потребує додаткових витрат на покращене харчування.

15 000 - вартість відновлення речей (проведення ремонту побутової техніки та ремонту приміщення яке було пошкоджено нападниками), які були пошкоджені відповідачами при розбійному нападі.

Таким чином, неправомірними діями йому спричинена майнова шкода в сумі 114 142 грн. 51 коп.

Окрім матеріальної шкоди йому було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідачів, яка полягає у сильних душевних стражданнях, у нього появилося відчуття страху та недовіри до оточуючих. Постійно проявляються почуття емоційної напруги, тривожності та невпевненості. У зв`язку з постійним переживанням у нього спостерігається порушення працездатності та неспокійний сон; йому заподіяні небезпечні для життя ушкодження. Хід життя був повністю порушений. Він перебував на порозі життя і смерті. У лікарні переніс дуже сильні болі і страх за своє життя. Завдана травма також спричинила неможливість нормального пересування. Порушився звичний стиль життя, під час лікування та досудового слідства було втрачено багато корисного часу, у зв`язку з чим з`явилася необхідність додаткового витрачання часу, душевної енергії. Також, під час нападу та після, сильні душевні переживання перенесла його малолітня донька, яка перебувала із потерпілим під час цих страшних подій. За таких обставин завдану йому моральну шкоду потерпілий оцінює у 500 000,00 гривень.

Як зазначено у ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Представник цивільного позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні цивільний позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити.

Прокурор підтримав позов потерпілого, проте оскільки цивільним позивачем частина доказів в обґрунтування позову надана без перекладу на державну мову, вважає що він підлягає частковому задоволенню в сумі на розсуд суду.

Цивільний відповідач ОСОБА_9 визнав цивільний позов частково, в частині завданої злочином матеріальної шкоди, окрім вартості відновлення речей, які були пошкоджені та моральної шкоди, які він вважає необґрунтованими документально.

Цивільний відповідач ОСОБА_11 цивільний позов не визнав у повному обсязі, оскільки вважає його необґрунтованим належними та допустимими доказами.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши докази, додані до цивільного позову, з огляду на вище встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість цивільного позову з огляду на наступне.

На підтвердження завданої злочином матеріальної шкоди цивільним позивачем надані суду наступні докази:

-прибутковий касовий ордер № 100759 від 24.02.2015 року на суму 932 400,00 Форинтів (а.с. 39 - 41, т. 1), що за курсом НБУ станом на дату сплати 24.02.2015 року 0,1048 складає 97 715,52 грн.;

-фіскальні чеки КП «Лікарська аптека», м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20, на загальну суму 5 656,56 грн. (а.с. 42, т. 1), а саме: від 28.01.2015 року на суму 186,00 грн.; від 06.02.2015 року на суму 2,70 грн.; від 27.01.2015 року на суму 1 668,00 грн.; від 26.01.2015 року на суму 125,59 грн.; від 26.01.2015 року на суму 1 383,00 грн.; від 04.02.2015 року на суму 23,50 грн.; від 27.01.2015 року на суму 28,00 грн.; від 30.01.2015 року на суму 102,12 грн.; від 02.02.2015 року на суму 634,00 грн.; від 02.02.2015 року на суму 26,70 грн.; від 31.01.2015 року на суму 185,00 грн.; від 27.01.2015 року на суму 47,90 грн.; від 27.01.2015 року на суму 447,95 грн.; від 30.01.2015 року на суму 796,10 грн.;

-фіскальний чек Аптеки № 2 ТОВ «Сакура Фарм», м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20, від 31.01.2015 року на суму 486,80 грн. (а.с. 42, т. 1);

-прибутковий касовий ордер № 100878 від 04.04.2015 року на суму 21 000,00 Форинтів (а.с. 43-45, т. 1), що за курсом НБУ станом на дату сплати 04.04.2015 року 0,0850 складає 1 785,00 грн.

Цивільним позивачем також наданий суду амбулаторний листок від 01.04.2015 року про проведення контрольного обстеження у м. Дебрецен.

З урахуванням вищезазначених доказів суд дійшов висновку, що обґрунтованим належними та допустимими доказами слід вважати витрати на лікування цивільного позивача у сумі 105 643,88 грн., яка і підлягає стягненню солідарно з цивільних відповідачів, оскільки шкоди завдано їх спільними діями. Решта ж заявленої до стягнення суми матеріальної шкоди щодо витрат на проїзд на спеціальному транспорті до місця постійного лікування та вартості відновлення речей, які були пошкоджені відповідачами при розбійному нападі, оскільки проведення таких витрат взагалі не підтверджено цивільним позивачем будь якими доказами, такі суми не підлягають стягненню, відтак у задоволенні позову в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю.

Як зазначено у ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як зазначено у п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги характер правопорушення, а саме: глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, той факт, що як фізичному, так і моральному здоров`ю потерпілого завдано значної шкоди, завдана шкода його майну. Суд також приймає до уваги той факт, що матеріальна шкода завдана потерпілому жодним із обвинувачених взагалі не відшкодовувалася, відтак позов є обґрунтованим у сумі 100 000,00 грн., які також підлягають солідарному стягненню із цивільним відповідачів, оскільки шкоди завдано їх спільними діями.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_14 не пред`являвся.

Відтак суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експертів слід стягнути по частини від їх загального розміру 6 772,53 грн. (згідно довідок: за проведення балістичної експертизи № 16/66 на суму 295,68 грн., за проведення балістичної експертизи № 16/67 на суму 1 384,95 грн., за проведення балістичної експертизи на суму 245,52 грн., за проведення балістичної експертизи № 16/314 на суму 738,64 грн., за проведення судової експертизи холодної зброї № 16/67 на суму 184,14 грн., за проведення трасологічної експертизи № 17/68 на суму 230,40 грн., за проведення біологічної експертизи № 97 на суму 3 693,20 грн.), тобто по 3 386,26 грн. із кожного обвинуваченого на користь держави, оскільки злочин вчинений їх спільними діями.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 128-129, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ст. 348 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк дев`ять років із конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

-за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

-за ст. 348 КК України у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з 26 січня 2015 року з 18 год. 45 хв.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 26 січня 2015 року (дня його затримання) по 20.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт, ідентифікаційний номер суду невідомі, на користь держави судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта у сумі 3 386,26 грн. (три тисячі триста вісімдесят шість гривень 26 копійок).

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років два місяці із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 слід рахувати з 26 січня 2015 року з 18 год. 45 хв.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 26 січня 2015 року (дня його затримання) по 20.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь держави судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта у сумі 3 386,26 грн. (три тисячі триста вісімдесят шість гривень 26 копійок).

Стягнути солідарно із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт, ідентифікаційний номер суду невідомі, та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , матеріальну шкоду у розмірі 105 643,88 грн. (сто п`ять тисяч шістсот сорок три гривні 88 копійок) та моральну шкоду у сумі 100 000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок), а всього 205 643,88 грн. (двісті п`ять тисяч шістсот сорок три гривні 88 копійок).

Речові докази по справі:

-5 слідів низу взуття на 5 гіпсових зліпках, 1 слід протектору шин автомобіля на 1 гіпсовому зліпку, одна пара черевик гр. ОСОБА_9 та одна пара кросівок гр. ОСОБА_11 , які були визнані речовими доказами за постановою від 01.04.2015 року та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РВ, - знищити;

-брюки вельветові коричневого кольору, куртка матерчата зеленого кольору, светер матерчатий чорного кольору, шапка матерчата чорного кольору (балаклава), 1 матерчата рукавиця чорного кольору, футболка матерчата чорного кольору, в лівому кармані куртки мобільний телефон марки Нокія, у внутрішньому кармані куртки грошові кошти 11 доларів США номіналом по 2, 1 долар, 10 польських злотих одною купюрою, 200 гривень одною купюрою, 2 жгути пластмасові із зажимом, 3 ключі з пластмасовою біркою з надписом спортзал, на ремні у нього матерчата кобура, які були визнані речовим доказом за постановою від 01.04.2015 року та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РВ, - знищити;

-скотч сірого кольору, два пластмасові хомути, матерчаті рукавички, штани спортивні, спортивна кофта та зимня курточка, які були визнані речовим доказом за постановою від 01.04.2015 року та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РВ, - знищити;

-поштовий конверт з грошовими коштами в сумі 3500 гривень 7 купюр номіналом по 500, 100 Євро 1 купюра, 300 доларів США 3 купюри номіналом по 100, одне жіноче кольє, один жіночий ланцюжок, 5 сережок, одна пара дитячих сережок, які були визнані речовим доказом за постановою від 01.04.2015 року, які за розпискою від 13.03.2015 року були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , - вважати повернутими їх власнику (законному володільцю);

-2 стяжки, електрошокер в пошкодженому стані, змиви речовини бурого кольору на марлеві тампони, в барабані пістолета типу «Наган» було виявлено 4 гільзи та 2 набої, одорологічний слід із поверхні револьвера, які були визнані речовим доказом за постановою від 01.04.2015 року та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РВ, - знищити;

-предмет «битка», який був визнаний речовим доказом за постановою від 02.04.2015 року та переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РВ, - знищити;

-кофту червоного кольору, футболку чорного кольору, джинси, які були визнані речовим доказом за постановою від 01.04.2015 року та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РВ, - знищити;

-10 куль, 10 гільз, 2 набої, револьвер типу «Наган», пістолет типу ПМ, 10 набоїв до ПМ та 2 магазини до нього, які були визнані речовим доказом за постановою від 01.04.2015 року та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РВ, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення , а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_42 ОСОБА_3

ОСОБА_42

ОСОБА_43 Габрин