137/257/17

У Х В А Л А
14.05.2018р. смт. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у вікритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження
Обвинувачений ОСОБА_5 до судового засідання 14.05.2018 р. не був доставлений. 14.05.2018 р. на адресу суду надійшло повідомлення з Вінницької УВП № 1, згідно якого ОСОБА_5 , 1987 р.н. вибув 26.04.2018 р. до виправної колонії № 56 Сумської області(а.с. 232 том 2). Часом раніше зазначений обвинувачений у судовому засіданні неодноразово висловлював позицію котрою заперечував участь у судовому засіданні саме в режимі відеоконференції та наполягав на свої безпосередній присутності в залі суду.
Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про переведення обвинуваченого ОСОБА_5 із ДУ «ВК № 56» Сумської області до ДУ «Вінницької УВП №1» з метою участі останнього у судовому засіданні, а також просила відкласти розгляд справи з метою доставки обвинуваченого до судового засідання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 не заперечив проти переведення його підзахисного до Вінницької установи виконання покарань № 1.
Так, відповідно до ч.2 ст. 336 КПК України, суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Положення вказаної норми статті вказує на те, що участь обвинуваченого ОСОБА_5 є обов`язковою під час розгляду кримінального провадження стосовно нього, а тому необхідно вирішити питання про його переведення для участі у розгляді кримінального провадження.
Враховуючи позицію обвинуваченого та пояснення учасників процесу дані часом раніше, котрими останні не заперечували проти переведення обвинуваченого та його безпосередньої участі в залі судових засідань, суд вважає за необхідне перевести ОСОБА_5 для розгляду кримінального провадження стосовно нього за ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно ст. 537 ч. 1 п.12 КПК України, під час виконання вироків, суд, який відповідно до ст. 539 цього ж Кодексу проводить судовий розгляд, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Відповідності ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду, як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
Керуючись ст. 336, 537 КПК України, суд,
Після переведення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Вінницької УВП № 1, залишити його у слідчому ізоляторі Вінницької УВП № 1. В цій частині виконання ухвали доручити начальнику Вінницької УВП № 1.
Копію ухвали для виконання направити до ДУ «Роменської ВК № 56» та ДУ «Вінницька УВП № 1».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:ОСОБА_1