АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1354/18 Справа № 210/996/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали подання ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року у задоволенні подання начальника Держаної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 відмовлено.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на те, що засуджений в ході судового засідання відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення матеріалами та документами особової справи не підтверджено, в матеріалах особової справи № 287-К-13 наявний висновок по факту порушення режиму тримання засудженим ОСОБА_7 від 31.01.2017 року, згідно якого з ОСОБА_7 було проведено профілактичну бесіду за порушення ним вимог ст. 107 КВК України, і відомості про те, що засуджений ОСОБА_7 , стягнень не має, та має дві подяки. Дані факти суд визнав такими, що не можуть свідчити, що він довів своє виправлення, а інших даних на підтвердження вказаного факту представник колонії та засуджений ОСОБА_7 не навели та не надали при розгляді клопотання.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суд скасувати та прийняти рішення, яким задовольнити подання колонії та звільнити його умовно-достроково з місць позбавлення волі. Свої вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним в поданні відомостям, які його характеризують та вказують на його виправлення, підтвердженим матеріалам його особової справи. Поряд із цим, на переконання засудженого, суд не врахував відсутність заперечень з боку прокурора, а також те, що з поданням звернулась саме колонія. ОСОБА_7 вважає, що наявні достатні підстави для його умовно-дострокового звільнення, а тому рішення суду неможливо вважати законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, який свою апеляційну скаргу підтримав, позицію прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно- достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року засудженому зараховано в строк покарання час попереднього ув`язнення за період з моменту затримання з 14 березня 2013 року по 23 липня 2013 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. З урахуванням зазначеного рішення, кінцем строку відбування покарання є 05 листопада 2019 року та станом на момент надходження подання до суду першої інстанції засуджений відбув 3/4 строку покарання.
Згідно характеристики, що міститься у матеріалах провадження, ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується позитивно, працює на виробництві в цеху ТНП, має два заохочення за сумлінне ставлення до праці.
Окрім того, засуджений виконує роботи з самообслуговування, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, бере участь в програмі диференційованого виховного впливу Духовне відродження, бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі, а також у роботі самодіяльних організацій, а саме приймає участь у гуртку Духовне відродження, проявляє корисну активність в організації цієї роботи, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.
На переконання колегії суддів, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов до необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Колегія суддів вважає, що такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення ставленням до праці.
При цьому, колегія суддів враховує також й те, що ОСОБА_7 вчинив злочин вперше та раніше судимостей не мав.
В контексті вимог ст. 6 КВК України, так як сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.
За таких обставин, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції є помилковим, оскільки ним не наведено підстав для відмови у задоволенні клопотання, виходячи з наявної у справі характеристики та довідки про застосування відносно ОСОБА_7 заохочень.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляціної скарги засудженого та скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали апеляційного суду.
Апеляційний суд в даному випадку вважає необхідним врахувати, що умовно-дострокове звільнення є, саме, заохочувальною нормою кримінального та кримінально- виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог відбування покарання в місцях позбавлення волі, прагнення до продуктивної праці, а в сукупності виправлення особи, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі.
Якщо засуджений усвідомлює, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого, то можливість такого звільнення стимулює його прагнення до бездоганної поведінки і виправлення, є передумовою повернення до чесного трудового життя.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений протягом 2015-2017 років мав заохочення, працевлаштований та є підстави вважати що до праці він ставиться сумлінно, тому колегія суддів вважає, що відносно нього можливо застосувати заохочувальну норму закону та звільнити умовно-достроково на невідбуте покарання строком 1 рік 1 місяць та 24 дні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року відносно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 1 (один) місяць та 24 (двадцять чотири) дні.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: