УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року

м. Київ
справа 751/3191/17
провадження № 51-6930ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року в межах кримінального провадження № 0000007 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хороше Озеро, Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК.
Суть питання
За вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2017 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 149 КК на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 149 КК на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
На зазначені судові рішення прокурор відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 подав касаційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано семиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також прокурору було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду прокурор ОСОБА_4 надіслав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Залишаючи касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 26 червня 2018 року серед іншого встановив, що прокурор, подаючи касаційну скаргу, не підтвердив своїх повноважень, які б давали йому право на касаційне оскарження судового рішення щодо ОСОБА_5 , оскільки він не долучив документів, які б підтверджували, що він брав участь у судовому провадженні під час розгляду кримінального провадження № 0000007.
Ухвалу касаційного суду від 26 червня 2018 року було невідкладно надіслано на адресу прокуратури Чернігівської області.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали Верховного Суду була отримана прокуратурою Чернігівської області 09 липня 2018 року.
На виконання ухвали Верховного Суду від 26 червня 2018 року про залишення касаційної скарги прокурора ОСОБА_6 без руху, касаційну скаргу подав прокурор ОСОБА_4 , який найменував її «Касаційна скарга після усунення недоліків у порядку ст. 429 КПК».
20 червня 2018 року об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 303/3779/16-к зроблено правовий висновок проте, що з огляду на положення ст. 399, ст. 403, ч. 4 ст. 36 КПК правом на усунення недоліків апеляційної скарги прокурора наділена лише особа, яка подала апеляційну скаргу, а також службові особи органів прокуратури вищого рівня - Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники щодо апеляційних скарг, внесених ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.
Враховуючи наведене, Верховний Суд, виходячи зі змісту положень статей 429, 432, ч. 4 ст. 36 КПК, вважає, що такі ж правила мають застосовуватися і при усуненні недоліків касаційної скарги.
Тобто, правом на усунення недоліків касаційної скарги прокурора наділений лише прокурор (особа), який подавав касаційну скаргу а також службові особи органів прокуратури вищого рівня - Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники щодо касаційних скарг, внесених ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.
Таким чином, оскільки прокурор ОСОБА_4 не має процесуальних повноважень усувати недоліки касаційної скарги прокурора ОСОБА_6 залишеної без руху, Верховний Суд розглядає їх касаційні скарги, як самостійні процесуальні документи, подані різними суб`єктами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу.
Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений ст. 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_5 була постановлена 19 березня 2018 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для прокурора було 20 червня 2018 року.
Однак, прокурор ОСОБА_4 подав касаційну скаргу лише 16 липня 2018 року (згідно відмітки на касаційній скарзі та відмітки поштового відділення на конверті), тобто після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження, визначеного ч. 2 ст. 426 КПК.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Однак, питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень прокурором ОСОБА_4 перед судом касаційної інстанції не порушено.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор ОСОБА_4 подав касаційну скаргу після закінчення строку касаційного оскарження, а питання про його поновлення ним не порушено.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , оскільки він подав її після закінчення строку касаційного оскарження, та не порушив питання про поновлення йому цього строку.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3