Справа № 417/5245/18
Провадження № 11-сс/782/99/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Марківского районного суду Луганської області від 29.03.2018 року про повернення скарги ,-

В С Т А Н О В И Л А :
З змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що 21 лютого 2018 року до слідчого судді Марківского районного суду Луганської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури та прокуратури Луганської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР про притягнення до кримінальної відповідальності судді Новопсковського районного суду Луганської області ОСОБА_7 , яке вчинено 15 січня 2004 року .

Ухвалою слідчого судді Марківського районного суду Луганської області від 29.03.2018 року ОСОБА_6 вищевказана скарга повернута у зв`язку з пропуском строку звернення. Скаржнику було роз`яснено його право повторного звернення до слідчого судді суду в порядку, передбаченому КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Марківського районного суду Луганської області від 29.03.2018 року, як незаконну, винести нову ухвалу, якою зобов`язати прокуратуру Луганської області внести до ЄРДР відомості про злочин, вчинений ОСОБА_7 . Вказує на те, що суд відмовив йому у доступі до правосуддя, порушив його право на звернення до суду. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, так як суддя не мала право розглядати його скаргу, тому що по всім іншим його заявам вона заявляє самовідвід, що підтверджується ухвалою суду від 29.03.2018 року. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Він оскаржує бездіяльність Луганської обласної прокуратури від 16.11.2017 року вих. № 296-15, у відповіді якої чітко вказано, що наразі триває перевірка, за результатами якого прийметься рішення. Він чекає рішення Луганської обласної прокуратури, а вона його не приймає. Тому вважає, що він не може пропустити строк на оскарження, якщо наявна бездіяльність прокуратури, яку він оскаржує на підставі ст.303 КПК України. На цей час постанова про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_7 скасована, а рішення не прийняте. Наполягає на тому, що відомості про злочин, яке вчинив суддя ОСОБА_7 повинні бути внесені в ЄРДР та відкрито кримінальне провадження. З моменту отримання ним відповіді Луганської обласної прокуратури від 16.11.2017 року пройшло багато часу, а рішення не приймається. Якщо суд вважає, що він пропустив строк на оскарження, то просить його поновити. Просить розглянути апеляційну скаргу за його відсутністю у з зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з ч.6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді в межах заявлених нею вимог.

Повертаючи скаргу ОСОБА_6 слідчий суддя в ухвалі мотивував своє рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до скарги ОСОБА_6 звертався до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури з заявою щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про притягнення до кримінальної відповідальності судді Новопсковського районного суду Луганської області ОСОБА_7 , яке вчинено 15.01.2004 року. Його заяву зареєстрували та передали до прокуратури Луганської області. У відповідь ОСОБА_6 надійшло повідомлення про надання додаткових документів по даній справі до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури.

Так, 29.11.2017 року за № 03/014/-05 Старобільською місцевою прокуратурою розглянуто звернення ОСОБА_6 з питань нездійснення прийому та встановлено, що 16.11.2017 року його дочці ОСОБА_8 вручено запрошення з`явитися до заступника начальника МВ Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 для дачі пояснень щодо його заяви про скоєння злочину від 10.11.2017 року на ім`я керівника Старобільської місцевої прокуратури.

17.11.2017 року ОСОБА_6 перебуваючи у Марківському відділі місцевої прокуратури відмовився від дачі письмових пояснень та долучення будь-яких матеріалів.

Відповідно до долучених до скарги документів, а саме відповіді на звернення ОСОБА_6 до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури від 29.11.2017 року за № 03/014/-05 та від 19.12.2017 року за № 23/014/-05 скаржник не оскаржував рішення, яке прийнято за його зверненням .Інших доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 отримав листа в інший строк не надано.

Слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.304 КПК України, у якої зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що десятиденний строк подання скарги на бездіяльність прокурора закінчився, та ОСОБА_6 не порушує питання про поновлення цього строку.

Разом з тим, з змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 вбачається, що він оскаржує бездіяльність прокуратури Луганської області від 16.11.2017 року за № 296-15, про яке слідчий суддя не міг знати у зв`язку з тим, що до своєї скарги ОСОБА_6 не долучав цей документ. Він був долучений лише до апеляційної скарги.

Виходячи з того, що ОСОБА_6 надав оригінал цього документу до апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що у цьому документі було роз`яснено право ОСОБА_6 звернутися зі скаргою до слідчого судді у порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити ухвалу без змін;

2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуюче викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Ухвала слідчого судді Марківського районного суду Луганської області від 29.03.2018 року про повернення скарги на бездіяльність Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури та прокуратури Луганської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР про притягнення до кримінальної відповідальності судді Новопсковського районного суду Луганської області ОСОБА_7 , яке вчинене 15.01.2004 року, у зв`язку з пропуском строку звернення не підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя достатньо повно та обґрунтовано дослідив документи, які були долучені до скарги та прийшов до законного висновку.

Крім того, колегія суддів враховує, що з змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 вбачається, що він порушує питання про поновлення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, на подачу скарги.

Всі ці питання повинен вирішити слідчий суддя місцевого територіального суду, так як скарга ОСОБА_6 по суті не була розглянута слідчим суддею.

Апеляційний суд не може розглядати таки скарги по суті, оскільки приймаючи остаточне рішення, таким чином може позбавити ОСОБА_6 права на апеляційне оскарження судового рішення, що є порушенням загальних засад кримінального провадження, передбаченого ч.7 КПК України, а саме ст.24 КПК України забезпечення права кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку ,передбаченому цим Кодексом.

Що стосується доводів ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя відмовив йому у доступі до правосуддя, порушивши вимоги ст.21 КПК України, та не мав право розглядати його скаргу у зв`язку з неприязними відносинами з ним за іншими його заявами, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до правової позиції , викладеної у п.35 рішення Європейського Суду з прав людини у справі « Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12.03.2009 року ( Заява № 20347/03),»пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено « право на суд»,одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову…. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою.»

Враховуюче дані обставини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422, 376 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Марківського районного суду Луганської області від 29.03.2018 року про повернення скарги на бездіяльність Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури та прокуратури Луганської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР про притягнення до кримінальної відповідальності судді Новопсковського районного суду Луганської області ОСОБА_7 , яке вчинене 15.01.2004 року, у зв`язку з пропуском строку звернення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3