Справа № 603/417/18
Провадження № 1-кп/603/59/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 06.06.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Швейків Монастириського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіти середньо-спеціальної, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
24.04.2018 року близько 18 год. у ОСОБА_3 , під час перебування у одній із кімнат будинку, що в с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, яке належить ОСОБА_5 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, тюнера торгової марки «STAR TREK» моделі «550D SUPER PLUS» сірого кольору.
Реалізуючи свій злочинний намір, та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заволодіння неналежним йому майном тюнером торгової марки «STAR TREK» моделі «550D SUPER PLUS» сірого кольору та подальшим його використанням для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви та мету, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, діючи таємно, 24.04.2018 року близько 18 год., під час перебування у одній із кімнат будинку, що в с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, яке належить ОСОБА_5 , підійшовши до дерев`яної тумбочки на якій знаходився телевізор, з під вказаного телевізора таємно викрав тюнер торгової марки «STAR TREK» моделі «550D SUPER PLUS» сірого кольору.
ОСОБА_3 з викраденим майном - тюнером торгової марки «STAR TREK» моделі «550D SUPER PLUS» сірого кольору, покинув місце вчинення злочину та направився до свого домогосподарства, отримавши можливість користуватись та розпоряджатись викраденим, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
21.06.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , який на той час перебував у такому процесуальному статусі з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в угоді зобов`язався публічно вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 протягом одного місяця після затвердження даної угоди судом.
Окрім цього, в угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , кожний окремо, угоду про примирення підтримали та просили її затвердити.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із завдання суду об`єктивно перевірити відповідність укладеної угоди про примирення вимогам закону та з`ясувати наявність підстав для твердження про винуватість обвинуваченого.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Приписами ст. 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються відомості про: сторін укладення угоди; формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація, істотні для відповідного кримінального провадження обставини; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від покарання з випробуванням; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
За змістом угоди, яку було надано до суду з обвинувальним актом, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілу ОСОБА_5 , формулювання підозри, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , зазначено дії, які ОСОБА_3 зобов`язаний вчинити на користь потерпілої, а саме публічно вибачитись перед потерпілою ОСОБА_5 протягом одного місяця після затвердження даної угоди судом, також узгоджене покарання у виді громадських робіт, матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілій на загальну суму 300 грн., відшкодована у повному обсязі.
Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом.
Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Отже судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.
Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 21.06.2018 року угоди про примирення та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.
Керуючись п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 червня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 06.06.2018 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 червня 2018 року покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1