Ухвала
Іменем України
12 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа №754/672/18
Провадження № 51-9214 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судум. Києва від 05 липня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій прокурором скарзі не міститься належного обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 69 КК України, а відтак, й необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 413, 414 цього Кодексу. Також, прокурором не зазначено, у чому ж полягає явна несправедливість судових рішень з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

Крім того, прокурор оскаржує ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме через невідповідність її вимогам ст. 419 КПК України, оскільки судом апеляційної інстанції, на думку прокурора, не спростовані доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.

При цьому, прокурор у касаційній скарзі не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності мотивів та висновків, які зазначені апеляційним судом в ухвалі на спростування цих доводів, а також не вказує, які порушення допустив суд апеляційної інстанції при перевірці вказаних доводів і яким чином ці порушення могли перешкодити чи перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3