справа № 620/689/18
провадження № 1-кп/620/47/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 Зачепилівський районний суд Харківської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Зачепилівка Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000117 від 18.06.2018, на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Нагірне Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.04.1993 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 81 КК України (в ред.. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 31.01.1995 Зачепилівським районним судом Харківської області за ст.. 43, ч.2 ст. 140 КК України (в ред.. 1960 р.) до 5 років позбавленні воліч. 3 ст. 185 КК України 3 років позбавлення волі;
- 20.01.2000 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 140 КК України (в ред.. 1960 р.) до 3 років позбавленні волі;
- 04.02.2005 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 315 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 21.12.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст.. 71, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 25.06.2010 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавленні волі, 18.02.2013 умовно-достроково звільненого з невідбутим строком покарання у вигляді 11 місяців;
- 07.02.2017 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи 07.02.2017 засудженим Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку повторно вчинив злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, ОСОБА_4 , в квітні 2018 року, під час перебування на території домоволодіння де проживає за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом направленим на незаконне вирощування конопель, засіяв земельну ділянку насінням коноплі. Після того як рослини коноплі виросли, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посаджені ним рослини є нарковмісними рослинами, прополював їх очищуючи від бур`янів, з метою в подальшому їх зібрати та зберігати для власних потреб без мети збуту.

20.06.2018 на підставі ухвали слідчого судді працівниками Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, проведено обшук за вищевказаною адресою, під час якого на земельній ділянці було виявлено та вилучено 69 кущів рослини коноплі в обробленому вигляді, які згідно з висновком судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 1596 від 27.06.2018 є нарковмісними рослинами роду коноплі, загальною вагою 176.6 грам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.310 КК України, як незаконний посів та вирощування конопель у кількості 50 і більше рослин особою, яка раніше була засуджена за ст.. 309 КК України.

Під час досудового розслідування, 26.07.2018 між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 з однієї сторони та підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, укладена угода про визнання винуватості.

За умовами даної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, сторонами погоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання згідно санкції ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.02.2017 і остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав та просив затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих не має.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості 50 і більше рослин та є особою, яка раніше була засуджена за ст. 309 КК України.

Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості від 26.07.2018, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України, міра покарання узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст. 310 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення даної угоди.

У зв`язку з тим, що органом досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що судом призначається реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, а тому наявні ризики, передбачені пп. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

По справі є судові витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 858,00 грн., які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 липня 2018 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000117 від 18.06.2018.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.02.2017 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати засудженому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в «Харківській установі виконання покарань (№27)» взявши під варту в залі суду. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з 14 вересня 2018 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи в розмірі 858,00 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім грн. 00 коп.), які перерахувати на користь держави: код доходів 24060300, р/р № 0005, код банку 37999680, МФО 851011, банк одержувач ГУДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова.

Речові докази: 69 кущів рослин роду коноплі, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Зачепилівського відділення поліції Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Головуючий, суддя ОСОБА_1