В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді; ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0001132 від 19.09.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, батька неповнолітньої дитини, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , такого що не має судимості, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.263 КК України, -

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001132 від 19.09.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України.
З обвинувального акту встановлено, що 15.09.2018 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік смітника ринку «Білочка», який розташований у м. Ужгород по вул. Білінського, 24, всупереч вимогам Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 662, тобто діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привласнив знайдений поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилися патрони військового взірця, калібру 7,62 х 39, із звичайними кулями, які призначені для стрільби із самозарядного карабіна (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКСМ), ручних кулеметів (РПК, РПКС) та іншої зброї відповідного калібру, придатні для проведення пострілів, кількістю 20 (двадцять) шт., тобто незаконно придбав бойові припаси.

У подальшому ОСОБА_5 всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21 серпня 1998 року, тобто діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим, помістив згадані вище патрони військового взірця, калібру 7,62 х 39, із звичайними кулями, які призначені для стрільби із самозарядного карабіна (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКСМ), ручних кулеметів (РПК, РПКС) та іншої зброї відповідного калібру, які є придатними для проведення пострілів, кількістю 20 (двадцять) шт., в кишеню куртки та носив у період часу з 15 вересня 2018 року до 18 вересня 2018 року при собі на території міста Ужгорода та Ужгородського району з метою подальшого збуту, тобто незаконно носив бойові припаси.

При цьому ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21 серпня 1998 року, тобто діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим, володів та мав можливість розпорядитися на власний розсуд патронами військового взірця, калібру 7,62 х 39, із звичайними кулями, які призначені для стрільби із самозарядного карабіна (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКСМ), ручних кулеметів (РПК, РПКС) та іншої зброї відповідного калібру, які є придатними для проведення пострілів, кількістю 20 (двадцять) шт., за вказаною вище адресою у період часу з 15 вересня 2018 року до 18 вересня 2018 року з метою подальшого збуту, тобто незаконно зберігав бойові припаси.

Згідно з висновком судової балістичної експертизи № 1/364 від 26 вересня 2018 року надані на експертизу 20 (двадцять) предметів, схожих на патрони, є боєприпасами патронами військового взірця, калібру 7,62 х 39, зі звичайними кулями, які призначені для стрільби із самозарядного карабіна (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКСМ), ручних кулеметів (РПК, РПКС) та іншої зброї відповідного калібру, та є придатними для проведення пострілів.

Своїми умисними діями громадянин ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів.

Крім того, 18 вересня 2018 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_5 , раніше скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в центрі населеного пункту, всупереч Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21 серпня 1998 року, тобто діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, маючи на меті збути знайдені ним бойові припаси, запропонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбати за грошові кошти патрони військового взірця, калібру 7,62 х 39, із звичайними кулями, які призначені для стрільби із самозарядного карабіна (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКСМ), ручних кулеметів (РПК, РПКС) та іншої зброї відповідного калібру, які є придатними для проведення пострілів, кількістю 20 (двадцять) шт.

Однак довести свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів, до кінця ОСОБА_5 не зміг, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 відмовився придбати запропоновані бойові припаси та повідомив про вказаний факт по спецлінії «102» Ужгородський РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, працівники якого, своєю чергою, 18 вересня 2018 року о 22 годині 00 хвилин протиправні дії припинили та вилучили вказані вище бойові припаси.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, тобто закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 03.10.2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, визначену в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Із змісту угоди про визнання винуватості від 03.10.2018 року вбачається, що прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.
Сторони узгодили покарання, яке слід призначити підозрюваному ОСОБА_5 : за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України із урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України (розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку) призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; за правилами ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст підозрюваному яких роз`яснено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Заслухавши сторін провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, він розуміє зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, тобто закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 03 жовтня 2018 року укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину .

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину повторно.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не встановлений.
Процесуальні витрати за проведення судової балістичної експертизи у сумі 572,00 грн. покласти на обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,-
засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 жовтня 2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001132 від 19.09.2018 року .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у вигляді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України із урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки .

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 572,00 процесуальних витрат за проведення експертизи.
Речові докази: 17 (сімнадцять) патронів, 3 (три) гільзи, 3 (три) кулі, що перебувають у кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1