Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/175/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2018 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні мати і діда, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, підозрюваному в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, тобто з 02.00 години 22 квітня 2018 року до 02 годину 00 хвилин, 22 травня 2018 року, в межах продовженого строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2018 року, задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, а саме 02.00 години 22 квітня 2018 року до 02 годину 00 хвилин, 22 травня 2018 року, в межах продовженого строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Органом досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і зокрема, у тому, що він 18.01.2018 року близько 08.50 годині за попередньою змовою із ОСОБА_10 , взявши із собою заздалегідь заготовлений предмет, а саме ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1, прибули на автомобілі «Deawoo Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де з родиною проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, а саме: поблизу будинку АДРЕСА_2 , де в цей час по вулиці пересувались люди різного віку, тим самим виражаючи особливу зухвалість та винятковий цинізм до населення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, скориставшись вищевказаним вибуховим пристроєм, заздалегідь заготовленими та спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , під`їхавши на автомобілі «Deawoo Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , до вищевказаного будинку.

Діючи в рамках обумовленого між учасниками плану, ОСОБА_8 перебуваючи за кермом вказаного автомобілю наближуючись до будинку АДРЕСА_2 , цілеспрямовано знизивши швидкість руху транспортного засобу, тим самим надаючи змогу співучаснику ОСОБА_10 реалізувати злочинний умисел направлений на хуліганські дії. В подальшому, ОСОБА_10 , який перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля з правого боку, побачивши що наближується до вище вказаного будинку, привіткривши віконце транспортного засобу з застосуванням фізичної сили викинув в бік будинку ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1, тим самим влучивши у цегляний паркан. Від удару об паркан вказаний вибуховий пристрій впав на пішохідну смугу та вибухнув повз громадян, які на той час проходили.

В подальшому ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , усвідомлюючи явну відкритість своїх дій із мотивів явної неповаги до суспільства, вираженої в особливій зухвалості, вчинивши всі дії, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, з місця його вчинення втекли пересуваючись на автомобілі «Deawoo Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишили на проїзній частині навпроти будинку АДРЕСА_3 .

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що при вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, враховані докази, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також характер вчиненого, минуле й особисті та соціальні обставини життя, та його зв`язки з суспільством.
Також слідчим суддею враховано, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що посягає на суспільні інтереси - проти громадського порядку та моральності, громадської безпеки, здоров`я особи. Дії підозрюваного визначаються особливою зухвалістю і нездатністю врегульовувати конфлікти мирним шляхом, з особливо кваліфікованими ознаками, як-то: підозра у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, а також: заздалегідь підшуканим знаряддям злочину, спланованого та ретельно законспірованого злочину, мотиви якого до кінця не з`ясовано. Джерело незаконного набуття гранат залишається невідомим, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки та настання можливих негативних наслідків. Майнову шкоду не відшкодовано, підозрюваний втрачає сталі соціальні зв`язки, відсутнє законне джерело отримання ним доходу.
Також враховано і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, що може бути передумовою для неявок, початку переховування, оголошення в розшук. Відстоювання власної правової позиції і намагання зникнути з місця пригоди вказує про наявний ризик у перешкоджанні слідству, та впливу на очевидців, потерпілих і їх родичів, що затягне розгляд справи спотворить чи призведе до втрати доказів. Місце постійного проживання підозрюваного не співпадає за місцем проведення досудового розслідування, тобто існує ризик неявок до слідчого і в суд.
Крім того, слідчим суддею зазначено, що підозрюваний відмовився надати біологічні зразки для проведення експертизи та якщо підозрюваний порушить умови дії таких запобіжних заходів, як: застава чи домашній арешт і буде оголошений у міжнародний розшук, орган досудового розслідування назавжди втратить можливість отримання біологічних зразків носієм яких є тільки підозрюваний, тобто при розгляді цього клопотання не зменшились, а навпаки - з`явились нові ризики перешкоджання збору доказів, чи їх втрати, тобто ризики при розгляді клопотання не зменшились, а навпаки - з`явились нові ризики перешкоджання збору доказів, чи їх втрати.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту або застави, мотивуючи тим, що рішення слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки відсутні підстави вважати наявність обґрунтованої підозри та висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме що підозра за ч. 4, ст. 296 КК України не є обґрунтованою, оскільки як вбачається із змісту клопотання та доданих до неї документів, які на думку слідчого є доказами вини ОСОБА_8 , то жоден із них не є переконливим щодо причетності ОСОБА_8 до правопорушення в якому його підозрюють.

Звертає увагу, що мотивами задоволення клопотання слідчий суддя зазначає необхідність слідству провести ряд слідчих дій, що є незаконним, оскільки запобіжний захід обирається при наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, а не необхідністю проведення слідчих дій.
Зазначив, що в ухвалі слідчий суддя посилався на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення при цьому на обґрунтування цих доводів слідчий не надав жодних доказів, які б досліджувались, а слідчий суддя в ухвалі своє рішення мотивує без посилання на будь-які докази.
Не погоджується з тим, що в своїй ухвалі слідчий суддя зазначає про неможливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, як то домашній арешт та застава. При цьому суд обґрунтовує неможливість застосування застави посилаючись на те, що дії підозрюваного були спрямовані на застосування насильства (п.1, ч.4, ст. 183 КПК України).
Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що посягає на суспільні інтереси - проти громадського порядку та моральності, громадської безпеки, здоров`я особи. Обґрунтованість підозри підтверджується наявними матеріалами клопотання. Дії підозрюваного визначаються особливою зухвалістю і нездатністю врегульовувати конфлікти мирним шляхом, з особливо кваліфікованими ознаками, як-то: підозра у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, а також: заздалегідь підшуканим знаряддям злочину, спланованого та ретельно законспірованого злочину, мотиви якого до кінця не з`ясовано. Джерело незаконного набуття гранати залишається невідомим, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки та настання можливих негативних наслідків. Майнову шкоду не відшкодовано, підозрюваний втрачає сталі соціальні зв`язки, відсутнє законне джерело отримання ним доходу.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що може бути передумовою для неявок, початку переховування, оголошення в розшук.
23.02.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, стосовно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком до 02 годині 00 хвилин, 22 квітня 2018 року, без права внесення застави.
18 квітня 2018 року керівник Кіровоградської місцевої прокуратури виніс постанову про продовження строку досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 22.05.2018 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні закінченого, умисного, тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, який посягає на суспільні інтереси - проти життя та здоров`я громадян, а також громадського порядку та моральності, та врахував і тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочину - до семи років позбавлення волі.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді стосовно доведеності слідчим та прокурором того, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки підозрюваний відмовився надати біологічні зразки для проведення експертизи та якщо підозрюваний порушить умови дії таких запобіжних заходів, як: застава чи домашній арешт і буде оголошений у міжнародний розшук, орган досудового розслідування назавжди втратить можливість отримання біологічних зразків носієм яких є тільки підозрюваний, що свідчить про наявність нових ризиків перешкоджання збору доказів, чи їх втрати, що істотно підвищує ризик невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави, відтак щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А тому, оскільки ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, заявлені під час обрання ОСОБА_8 на даний час не зменшилися, а навпаки збільшилися, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в цій частині є безпідставними.
Доводи захисту, викладені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки наявність чи відсутність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині перевірятиме суд під час розгляду справи по суті.

Так, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, разом з тим місце проживання підозрюваного не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тобто існує ризик неявок до слідчого і суду. Так, підозрюваний ОСОБА_8 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , а тому застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на що вказує сторона захисту є неможливим.

Слідчий суддя обґрунтовано врахував зазначення у клопотанні слідчого необхідність проведення великого обсягу слідчих дій, а саме відібрання зразків крові отримання висновків по проведеним спеціальним дослідженням, розсекречення негласних слідчих розшукових дій, необхідності забезпечення сторони захисту у відкритті матеріалів досудового розслідування.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про не можливість внесення застави, оскільки редакція пред`явленої підозри свідчить, що дії ОСОБА_8 були спрямовані на застосування насильства, тому за правилами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застава не визначається.
Враховуючи вищевикладене, навіть з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, а саме 02.00 години 22 квітня 2018 року до 02 годину 00 хвилин, 22 травня 2018 року, в межах продовженого строку досудового розслідування без визначення розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4