Справа № 351/1684/18
Провадження № 1-кп/351/131/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-суддд - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000178 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого на посаді стрілочного поста на станції Лужани ДТГО "Львівська залізниця", раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так обвинувачений 10.07.2018р. близько 13.25 год., перебуваючи у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ПП ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_2 , на холодильній камері побачив мобільний телефон марки "Bravis A 504 Trance", який належав продавцю магазину ОСОБА_6 .

Переслідуючи корисливу мету таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи переконаним, що за його діями не спостерігають сторонні особи, підійшов до холодильної камери, що в магазині та таємно викрав бувший у вжитку мобільний телефон марки «Bravis A 504 Trance», вартістю 1450 грн. з сім-картою оператора мобільного зв"язку «Київстар», вартістю 25грн., завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1475 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що щиро жаліє за вчиненим. Зазначив, що збитки ним відшкодовані. Щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, згідно яких просять справу розглядати у їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, за місцем проживання та по місцю роботи характеризується позитивно.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, думка потерпілого про обрання покарання обвинуваченому, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 185 ч.1 КК України у виді штрафу.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчинених злочинів, особі винного.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертизи, які слід стягнути із обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) грн.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням товарознавчої експертизи №4.3-324/18 від 20.07.2018р. в розмірі 572,00 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Bravis A 504 Trance», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 , як власниці майна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського Апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1