Справа №359/4912/18
Провадження №1-кп/359/398/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 травня 2018 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та перекладача ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марнеулі, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_4 у невстановлений період часу та місці отримав від невстановленої особи власний паспорт громадянина Грузії, в якому знаходилися підроблені відбитки штампів про перетин державного кордону України, оскільки вказані відбитки є необхідним реквізитом документа.
Після чого, 30.05.2014 року, приблизно о 16 год. 45 хв., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право або звільняє від обов`язків, і реалізуючи свої злочинні наміри, під час оформлення пасажирів рейсу №517, сполученням «Київ - Тбілісі», при проходженні паспортного контролю в терміналі «Д» ДП «МА «Бориспіль», що розташований в м. Бориспіль7, Київської області, діючи умисно та з корисливих мотивів, для посвідчення своєї особи та підтвердження факту перетину Державного кордону України, пред`явив підроблений документ, а саме паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_1 на своє ім`я. Під час проходження паспортного контролю ОСОБА_4 був зупинена працівником ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України, у зв`язку з виявленням факту невідповідності формі відміток встановленого зразку, які проставляються працівниками Державної прикордонної служби України.
Згідно висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_2 №240/440 від 11.07.2014, відбитки штампів у вигляді відміток про перетинання державного кордону України №022 від 26.05.2011 року, №088 від 28.05.2011 року, №069 від 27.11.2010 року, №096 від 02.12.2010 року, №099 від 28.05.2010 року, №014 від 28.02.2010 року, №048 від 31.05.2011 року; №040 від 29.08.2009 року, №022 від 28.11.2009 року; №029 від 31.08.2009 року в пункті пропуску через державний кордон «Могилів-Подільський», що проставлено в паспорті громадянина Грузії на ім`я ОСОБА_4 , не відповідають за формою, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Відповідно до листа №5/2364 від 29.04.2014 року, встановлено, що в базі даних ПТК АПК «Гарт-1/П», підсистеми «Ризик», відсутні дані щодо перетину Державного кордону України громадянином Грузії ОСОБА_7 в указані дні, а саме: 26.05.2011 року, 28.05.2011 року, 27.11.2010 року, 02.12.2010 року, 28.05.2010 року, 28.02.2010 року, 31.05.2011 року, 29.08.2009 року, 28.11.2009 року, 31.08.2009 року.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа (паспорту з наявними підробленими дата штампами перетину державного кордону України), правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.4 ст.358 КК України.
Вчинення ОСОБА_4 указаного кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження і під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
Доказами вчинення даного злочину, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого (тобто: допиту інших свідків, дослідження всіх доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, його мети).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Має можливість сплатити необхідний розмір штрафу, передбачений санкцією указаного кримінального закону.
Показав, що він дійсно перебуваючи на території України починаючи з 2009 року, працював вантажником та працівником у фізичної особи підприємця, якому він періодично передавав свій паспорт громадянина Грузії для проставляння відповідних штампів у зв`язку з неможливістю з матеріальних причин виїхати з України. В подальшому він відпрацьовував таку послугу на роботі. На даний час указаний громадянин теж іноземець азербайджанець, помер. Він розумів, що такі штампи отримані ним незаконно, однак іншого виходу у нього не було. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
Крім показів обвинуваченого, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення прокурором та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за цим кримінальним законом.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Крім того, суд враховує, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності не пройшли згідно положень ст. 49 КК України, незважаючи на те, що пройшло більше трьох років, а ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення невеликої тяжкості.
Так, згідно ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності переривається, в разі розшуку обвинуваченого. Як встановлено судом, в період з 03.11.2015 року по 17.04.2018 року, ОСОБА_4 перебував у розшуку, у зв`язку з перебування на тимчасово окупованій території в м. Іловайську Донецької області.
Тому, на думку суду, строк давності притягнення ОСОБА_4 не минув. З цього приводу, суд враховує пояснення обвинуваченого щодо неможливості його явки до органів досудового слідства та суду раніше за відсутності у нього матеріальної можливості.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, не пов`язаного із застосуванням обмеження волі чи арештом.
Так, санкцією ч.4 ст. 358 КК України передбачено покарання до двох років обмеження волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є невеликої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить його щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування розкриттю злочину.
Обвинувачений раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, однак запевнив про наявність у нього матеріальних засобів для сплати процесуальних витрат та визначеного судом розміру штрафу, оскільки його забезпечує Конгрес Азербайджанців України.
При цьому, суд враховує також наслідки вчиненого ним діяння та обставини, за яких кримінальне правопорушення було вчинене.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Тому, суд вважає за доцільне з урахуванням особи обвинуваченого і відношення останнього до скоєного, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. При цьому суд враховує, що розшук обвинуваченого здійснювався у зв`язку з неможливістю останнього з`явитись з тимчасово непідконтрольної Україні території.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого і встановлені судом обставини.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, вданому провадженні відсутні, про них не зазначив і прокурор.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд
ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває в матеріалах кримінального провадження, - повернути ОСОБА_4 .
Відмітки Державної прикордонної служби України, наявні в паспорті громадянина Грузії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: №022 від 26.05.2011 року, №088 від 28.05.2011 року, №069 від 27.11.2010 року, №096 від 02.12.2010 року, №099 від 28.05.2010 року, №014 від 28.02.2010 року, №048 від 31.05.2011 року; №040 від 29.08.2009 року, №022 від 28.11.2009 року; №029 від 31.08.2009 року в пункті пропуску через державний кордон «Могилів-Подільський» , - анулювати.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1