АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/964/18 Справа № 183/2889/18 Головуючий у 1 й інстанції - Лила Доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до 13.09.2018 року.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявному ризику більш м`якими запобіжними заходами.
Зазначає, що слідчий суддя в судовому засіданні з`ясував, що ОСОБА_7 , хоча раніше не судимий, але в провадженні Новомосковського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, за яким ОСОБА_7 обвинувачується у ряді кримінальних правопорушень, в тому числі, віднесених законом до категорії особливо тяжких, за які передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, остаточне рішення у якому на даний час не прийняте судом, у якому відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою колегії суддів Новомосковського міськрайонного суду від 26.03.2018 року був змінений на цілодобовий домашній арешт строком до 23.05.2018 року. При цьому, що ОСОБА_7 на теперішній час, підозрюється у скоєнні 19.05.2018 року кримінального правопорушення, тобто в період дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.
Крім того, слідчий під час розгляду клопотання повідомила суд, що досудове

розслідування у кримінальному провадженні відповідно до ст. 290 КПК України завершено, а підозрюваному ОСОБА_9 і його захиснику надано доступ до матеріалів досудового розслідування, що також було підтверджено і самим захисником, яка на момент розгляду клопотання вже була ознайомлена з матеріалами досудового розслідування, та лише ознайомлення підозрюваного в
повному обсязі з матеріалами досудового розслідування та складання і вручення йому обвинувального акту, унеможливлювало направлення обвинувального акту відносно нього до суду.

Разом з тим, судом взагалі не з`ясовано у підозрюваного, підстави відмови останнього від ознайомлення з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, яке слідчий надала йому за три години до початку розгляду клопотання судом, та з іншими матеріалами досудового розслідування.
Зазначає, що у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 відмовився отримувати зазначене клопотання, слідчим, за власною ініціативою, з метою недопущення порушення прав підозрюваного ОСОБА_7 , копію клопотання та відповідних матеріалів вручено його
захиснику. А тому висновок суду про порушення прав підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними.
Вказує на те, що слідчим та прокурором доведено недоцільність зміни підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки застосування до нього у іншому кримінальному провадженні у вигляді домашнього арешту призвело до вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року взадоволені клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що у клопотанні встановлено відсутність обґрунтування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідно до якого суд би дійшов висновку щодо необхідності продовження строку обраного запобіжного заходу. Слідчим не обґрунтовано відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу. Слідчий не вказав відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України на обставини, які свідчили б про те, що заявлений ризик не зменшився, а обмежився тільки описом наявності ознак ризику, без його обґрунтування. Також судом встановлено, що викладені слідчим обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою неможливість закінчення ознайомлення підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, суд вважає не достатньо належною причиною для продовження строку тримання під вартою, та вважає, що неналежне проведення слідчим необхідних процесуальних дій для повного та своєчасного проведення розслідування кримінального провадження не може бути компенсовано порушенням прав підозрюваного і використано як привід для продовження строку тримання його під вартою. Ні слідчим, ні прокурором не надано суду процесуального документу щодо підтвердження закінчення досудового слідства, про яке вказав слідчий.
Також судом встановлено порушення слідчим ч. 1 ст. 199 КПК України, відповідно до якого, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання подано слідчим за день до закінчення строку тримання під вартою, і крім того підозрюваний з клопотанням належним чином не ознайомлений особисто, що суд вважає суттєвим порушення права підозрюваного на захист. Слідчий не змогла пояснити чому підозрюваний не ознайомлений з клопотанням про продовження строку тримання під вартою та з повідомленням про підозру від 16 червня 2018 року за ч. 2 ст. 187 КК України, з яким ознайомилася захисник 16 липня 2018 року.
Також судом було встановлено, що змінене повідомлення про підозру та клопотання про продовження строку тримання під вартою було виготовлено та пред`явлено захиснику 16.07.2016 року за один день до закінчення обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою. Суд вважає, що слідчим допущено безпідставне тривале тримання ОСОБА_7 під вартою, яке не може використовуватися як захід впливу на підозрюваного, щодо його правової позиції та захисту від пред`явленої підозри за ч. 2 ст. 186 КК України та потім зміненою на ч. 2 ст. 187 КК України. Такі порушення суд вважає суттєвими, та такими, що порушують права підозрюваного, та дають суду підстави для відмови в задоволенні клопотання.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із наданими матеріалами, Новомосковським відділом поліції Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000959 від 19.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

20 травня 2018 року ОСОБА_7 було затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

В цей же день його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

21 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.06.2018 року.

20 червня 2018 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 18.07.2018.

Слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 30 діб, мотивуючи його тим, що закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні та направити обвинувальний акт до суду у строк до 18.07.2018 року не можливо, оскільки підозрюваного та його захисника необхідно ознайомити із матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувальний акт, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання з тих підстав, що слідчим неналежно проводяться процесуальні дії для своєчасного проведення розслідування кримінального провадження, що не може бути використано як привід для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, крім того, ні слідчим, ні прокурором не було надано суду процесуального документу щодо підтвердження закінчення досудового слідства, на що посилався слідчий, не було ознайомлено підозрюваного належним чином з клопотанням про продовження строку тримання його під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Також слушно послався на те, що ні слідчим, ні прокурором не було надано суду процесуального документу щодо підтвердження закінчення досудового слідства. Вказана обставина підтверджується й тим, що повідомлення про завершення досудового розслідування від 16.07.2018 були надані лише до суду апеляційної інстанції.

Без надання слідчому судді зазначених процесуальних документів неможливо дійти обґрунтованого висновку про те, чи закінчено досудове розслідування, чи воно ще триває, що має суттєве значення і без чого неможливо ані продовжити строк тримання під вартою, ані застосувати інший запобіжний захід, оскільки продовження строку тримання під вартою є можливим лише в межах строку досудового розслідування, що чітко передбачено ч.3 ст.197 КПК України.

Разом з тим, хоча прокурором і надано до суду апеляційної інстанції повідомлення про завершення досудового розслідування від 16.07.2018, однак захисником також долучено ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 26.07.2018 , якою визнано незаконними дії слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , що виразилися у неповідомленні ОСОБА_7 про підозру та зобов`язано слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 повідомити ОСОБА_7 про підозру у встановлений законом строк.

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.219 КПК України не включається у строки досудового розслідування лише строк при зупиненні кримінального провадження та строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами, тоді як у кримінальному провадженні зобов`язано слідчого повідомити ОСОБА_7 про підозру, що потребує продовження строку досудового розслідування, однак такі відомості відсутні, тому продовження строку тримання під вартою не відповідає вимогам ч.3 ст.197 КПК України, у зв`язку з чим доводи прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України є недостатніми для прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою.

Також слідчим суддею обґрунтовано зазначено про порушення слідчим ч.1 ст.199 КПК України, відповідно до якої клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання прокурора на ч.2 ст.184 КПК України, яка на його думку була дотримана слідчим, оскільки вона стосується клопотання про застосування запобіжного заходу, а не продовження строку тримання під вартою, строк подачі якого регулюється ч.1 ст.199 КПК України.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 відмовився від отримання клопотання про продовження строку тримання під вартою нічим не підтверджуються, оскільки ні у клопотанні, ні іншим чином такі відомості не зафіксовані.

Також прокурор в апеляційній скарзі зазначає про те, що слідчий та захисник повідомили суду 17.07.2018 про завершення досудового розслідування, однак в клопотанні від 17.07.2018 року про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує про неможливість закінчення досудового розслідування, а тому слідчим суддею обґрунтовано зазначено про те, що ні слідчим, ні прокурором не було надано суду процесуального документу щодо підтвердження закінчення досудового слідства, оскільки усунути зазначені розбіжності можливо лише шляхом підтвердження відповідних обставин процесуальними документами.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що слідчим неналежно проводяться процесуальні дії для своєчасного проведення розслідування кримінального провадження, що не може бути використано як привід для продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Так, відповідно до клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слідчі дії у кримінальному провадженні тривали в період з 19.05.2018 по 22.06.2018, будь-якого обґрунтування, чому неможливо було з 22.06.2018 до 18.07.2018 закінчити досудове розслідування будь-яких відомостей клопотання не містить.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, а тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 рокупро відмову узадоволені клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3