АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/449/18 Справа № 200/5397/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000721 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Дудчани, Нововоронцовського району, Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги адвокат вказує про необґрунтовану підозру стосовно ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України та недоведеність наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 177 КПК України, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вважає, що прокурором не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем, мешкає разом з малолітніми дітьми та дружиною, що свідчить про стійкість соціальних зв`язків.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 травня 2018 року.

Своє рішенні слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 , у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, яка підтверджена наданими до клопотання слідчого матеріалами, та вказав про наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також зазначив, що прокурором було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000721 від 26 березня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України. 26 березня 2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру. (а.с.4-5, 60-64)

Обгрунтованість підозри, про яку зазначив слідчий суддя, стосовно ОСОБА_7 підтверджується наданими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 26 вересня 2018 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (а.с.8-11, 33-44), та іншими наданими матеріалами.

Також, обґрунтованими є висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення полі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі, а також знає свідка ОСОБА_9 оскільки є його знайомим.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як вони не зможуть забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги про характеризуючі дані ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків.

Також, слідчий суддя дотримався вимог ч.4 ст. 183 КПК України та не визначив розмір застави ОСОБА_7 , так як кримінальне провадження здійснюється щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року, якою обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 травня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4