137/793/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2018р. смт. Літин
20.07.2018 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із вказаною скаргою, мотивуючи тим, що постановою слідчого від 30.06.2018 р. закрито кримінальне провадження. Вважає цю постанову прийняту передчасно оскільки слідчим не зроблено усіх необхідних слідчих дій спрямованих та те, щоб обґрунтовано стверджувати про відсутність складу кримінального правопорушення у діях осіб причетних до смерті її брата ОСОБА_5 . Відтак вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок набряку головного мозку, крововиливу в стовбур головного мозку на грунті гіпертонічної хвороби, слідчий із посиланням на гіпертонічну хворобу ОСОБА_5 прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що постанова слідчого винесена передчасно у зв`язку із не проведенням всіх необхідних слідчих дій. Так не допитано всіх можливих свідків, не проведено слідчого експерименту, не усунуто розбіжності у показаннях свідків, вважає показання свідків сфальсифікованими. Вказує, що слідчим не проведено перехресний допит. Повідомила, що слідчий не хоче визнавати її потерпілою. Просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження, а справу повернути на дорозслідування.При обгрунтуванні клопотання посилалась на показання свідків в порушення принципу диспозитивності. Навела ряд тверджень без обгрунтування їх доказами.
Слідчий ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився надіславши на адресу суду клопотання відповідно до якого просить розгляд скарги провести у його відсутність, а у задоволенні скарги відмовити оскільки вона є необгрунтвоаною (а.с. 21).
30.05.2018 р. ухвалою слідчого судді скасовано вказану постанову слідчого з підстав неповноти дослідження всіх обставин справи (а.с. 29-31).
Після проведення ряду дій слідчий ОСОБА_4 прийшов до повторного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, та 30.06.2018 р. та про відсутність складу кримінального правопорушення (а.с. 7-10).
Згідно ч.1 ст.84 КПК України наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.
За змістом ч.1 ст.94 КПК України оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З досліджених в судовому засіданні доказів, матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим досліджено усі обставини кримінального провадження, було вжито можливі заходи для отримання наявних доказів, які мають відношення до події, а також виконано інші необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення істини по справі.
Як встановлено в судовому засіданні всі обставини на які вказує скаржник слідчим досліджувались під час досудового розслідування. Скаржник посилається на необхідність повторного допиту свідків та інших, однак, всі обставини, що стосувались обставин справи слдічим з`ясовувались при їх допитах, а отже додатково їх допитувати не має підстав.
Крім того, твердження скаржника про ніби-то невиконання слідчим інших розшукових (слідчих) дій, які наведені нею в скарзі, спростовано в судовому засіданні та підтверджено матеріалами кримінального провадження.
Виходячи з викладеного, обставини на які вказує скаржник перевірялись в процесі розслідування даного кримінального провадження, давалась оцінка слідчим щодо всіх доказів, а тому немає потреби в повторному допиту свідків та допиту інших свідків, дослідженні речей і документів.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим на підставі доказів які наявні в матеріалах кримінального провадження не здобуто прямих та неспростованих доказів наявності кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки інші докази здобути неможливо.
Крім того, постанова слідчого від 30.06.2018 року відповідає вимогам ст. 284 КПК України.
Як слідує з ст. 2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Європейський суд з прав людини зазначив, "що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою" ( " Коем проти Бельгії" (2000 р.). Також практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи ("Девеер проти Бельгії " від 27 лютого 1980 року).
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.
Згідно зі ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя:ОСОБА_1