Справа № 514/1082/18
Провадження № 1-кп/492/134/18
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 липня 2018 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весела Долина, Тарутинського району, Одеської області, українця, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адрессою: АДРЕСА_1 ,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 121 КК України при наступних обставинах.

27.05.2018 року приблизно о 16 год. 10 хв., ОСОБА_5 знаходячись за столом в коридорі домоволодіння АДРЕСА_1 , разом із братом ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розпивали алкогольні напої, а саме вино домашнього виготовлення.

В ході розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за столом відбулася розмова про хатні справи по дому, в ході якої ОСОБА_5 зробив зауваження ОСОБА_9 щодо неналежного ведення господарства та стану житлового будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживав ОСОБА_9 на що ОСОБА_9 почав висловлюватися ненормативною лексикою на адресу ОСОБА_5 , в результаті чого між сторонами виник конфлікт.

В ході розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_6 і ОСОБА_9 за столом відбулася розмова про хатні справи по дому, в ході якої ОСОБА_6 зробив зауваження ОСОБА_9 щодо неналежного ведення господарства та стану житлового будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживав ОСОБА_9 , на що останній почав висловлюватися ненормативною лексикою в адресу ОСОБА_6 , в результаті чого між останніми виник конфлікт.

В цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 намагались відтягнути ОСОБА_6 від ОСОБА_9 у зв`язку з чим останній вибіг до сусідньої кімнати домоволодіння, звідки через вікно втік до території подвір`я суміжного домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, приблизно через 10 хвилин, ОСОБА_9 , повернувшись до кімнати домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тим же способом через вікно, як і покинув житловий будинок, приліг на диван, розташований в одній з кімнат вказаного будинку, що почув ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні коридору, після чого останній зайшов до кімнати, де лежав ОСОБА_9 , та 27.05.2018 приблизно о 16:20, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, продовжуючи діяти з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень, продовжив наносити ОСОБА_9 чисельні удари (точну кількість ударів в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим) руками, зжатими в кулаки, та ногами по всім частинам тіла ОСОБА_9 , а саме по голові, тулубу та кінцівкам.

За наслідками побиття ОСОБА_6 завдав ОСОБА_9 не менше 50 ударів обома руками, зжатими в кулак, та обома ногами, внаслідок чого останньому були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма у формі забою головного мозку, 2 садна і синець до зовні від зовнішнього краю лівої надбрівної дуги; в ділянці лоба зліва 10 дрібних, переважно смугастих саден; 12 смугастих саден на лівій щоці; синець по зовнішньо-верхньому краю, лівої надбрівної дуги; синець у зовнішнього кінця лівої верхньої повіки: в вушній ділянці зліва, група дрібних синців, на площі 3,5x4,5 см; синець верхньої та нижньої повіці правого ока; садно на переніссі; синець і 6 саден, на спинці та кінчику носа; синець на підборідді; 7 саден в ділянці лоба з права, у зовнішнього краю правої надбрівної дуги, і на правій щоці; 2 садна під підборіддям зправа; синець по нижньому краю нижньої щелепи зправа; 3 садна і синець по середньо-ключичній лінії з права, на рівні 4 ребра; синець передньо-пахвовій лінії зправа, на рівні 5 правого ребра; 2 синця по задньо-пахвовій лінії зправа, на рівні 6 та 7 правих ребер; садно по зовнішній поверхні нижньої третини правого плеча; синець по задньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя; 7 саден і синець, по бічній поверхні грудної клітки зліва; 10 саден і синець по зовнішній поверхні правого колінного суглобу; крововилив у м`які тканини голови, грудної клітки; перелом 5-6 правих ребер з пошкодженням пристінкової плеври, які в сукупності спричинили сполучну травму голови і тулуба та призвели до травматичного шоку, та які згідно пп.«о» п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

ОСОБА_9 був запрошений співробітниками Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУ НП в Одеській області проїхати з останніми до комунальної установи «Тарутинська центральна районна лікарня», розташованої за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вул. Красна, 75, для надання йому медичної допомоги, куди і був доставлений працівниками поліції 27.05.2018 о 20:30 годині.

ІНФОРМАЦІЯ_3 о 06:10 годині ОСОБА_9 помер в комунальній установі «Тарутинська центральна районна лікарня».

Причиною смерті ОСОБА_9 стала сполучна травма голови та тулуба і розвинутий травматичний шок.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив суд його задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_6 обвинувачується в вчиненні тяжкого злочину, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення (злочин) чи продовжити кримінальне правопорушення, а також може переховуватися від суду та може вчиняти тиск на свідків, у зв`язку з чим відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це не передбачене КПК України, а клопотання про продовження строку тримання під вартою відсутнє, та не може бути продовжено автоматично.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину вчинені кримінального правопорушення визнав, не піддав сумніву обставини викладені у клопотанні. Проти задоволення клопотання заперечував.
Суд, вислухавши обґрунтування прокурора, який підтримав клопотання, думку захисника-адвоката та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 KПК України під час підготовчого провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК Українизапобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років; до затримання офіційно ніде не працював; не має постійного джерела доходів; власного місця мешкання не має; не має міцних соціальних зв`язків; раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності; характеризується негативно; у зв`язку з чим суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, а також переховуватися від суду та вчиняти тиск на свідків.
З урахуванням вищенаведеного, оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що доводи прокурора, які викладені у клопотанні знайшли своє підтвердження у суді та є переконливими для суду і, прокурором доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчиняти тиск на свідків, тому клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Щодо заперечень захисник адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 листа ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України" - обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 KПK необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним (автоматичне) продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому за відсутності відповідних клопотань сторін суд під час підготовчого засідання ставить перед сторонами провадження питання щодо запобіжного заходу (для якого КПК передбачає обмежений строк дії), оскільки суд на цій стадії процесу відповідає за дотримання розумних строків розгляду.
Також згідно п. 4 листа ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України" - У п. 30 рішення ЕСПЛ від 9 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України" цей міжнародний судовий орган встановив, що новий Кримінальний процесуальний кодекс України чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Також зазначено, що чинне кримінальне процесуальне законодавство (ст. 331 КПК) надає суду право вирішувати питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою протягом 2 місяців з дня надходження обвинувального акта до суду, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею під час досудового розслідування.
Крім того слід зазначити що відповідно ч. 3 ст. 315 KПК України під час підготовчого провадження суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд не може погодитися з твердженням захисника адвоката обвинуваченого ОСОБА_13 , щодо не можливості обрання на стадії підготовчого судового засідання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як такого що не передбачено КПК України та необхідності саме продовжити строк тримання під вартою обраного слідчим суддею, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України під час підготовчого провадження суд за клопотанням учасників судового провадження має право тільки на обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. А продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України можливо на стадії судового розгляду.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я особи.
Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 314, 315, 331 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Ізмаїльській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України (№ 22).

Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24 вересня 2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Одеської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1