Провадження № 1-в/537/313/2018
Справа № 537/2889/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчуці заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,-

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій на підставі ст. 81 КК України просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки вважає, що він відбув належний термін покарання, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, вину у скоєному злочині визнає у повному обсязі, у подальшому зобов`язується вести чесний спосіб життя, законів не порушувати.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не доставлений, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та представник державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви засудженого.
Суд, заслухавши учасників розгляду заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання період перебування під вартою з 08.06.2015 року по 29.11.2015 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.02.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.06.2015 року по 03.02.2016 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 30.11.2015 року. Кінець строку відбування покарання 13.11.2018 року.
Відповідно до характеристики, поданої державною установою «Кременчуцька виправна колонія №69», засуджений ОСОБА_6 з 10.06.2015 року утримувався в державній установі «Київський слідчий ізолятор», характеризувався задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 26.02.2016 року відбуває покарання в державній установі «Кременчуцька виправна колонія №69». За час відбування покарання характеризується посередньо, за допущення порушення установленого порядку відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності з них 1 раз поміщався до дисциплінарного ізолятора. Стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. Має два заохочення. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує їх передбачені законом вимоги під контролем. На даний час не працевлаштований. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, адекватно реагує на критику на свою адресу. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться задовільно.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, вчинив його в період іспитового строку.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Необхідною умовою застосування положень ч. 1 ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконачої системи, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від вдування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодільних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно п. 1 та п. 2 вищевказаної постанови умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
З особової справи засудженого вбачається, що рішенням комісії ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69» від 11.05.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 100, 101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення; рішенням комісії ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69» від 01.11.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка не стає на шлях виправлення; рішенням комісії ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69» від 06.07.2017 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.
За весь час відбування покарання ОСОБА_5 отримав 3 стягнення 15.03.2016 року за порушення форми одягу (попередження); 25.09.2016 року за самовільне залишення робочого місця (ДІЗО 14 діб); 01.03.2017 року за куріння у невідведеному для цього місці (догана), які зняті та погашені, 2 заохочення 12.08.2016 року та 30.10.2017 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, не працевлаштований.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , на час звернення до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення, фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання і має право на пільгу, передбачену ст. 81 КК України.
Як вбачається з матеріалів особової справи та встановлено в судовому засіданні, динаміка та характер допущених засудженим раніше порушень режиму утримання, не дають підстав вважати, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на даних про його поведінку і ставлення до праці, твердження засудженого про те, що він довів своє виправлення не обумовлене достатніми підставами, оскільки матеріали особової справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, характеристику засудженого за час відбування покарання, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому заява засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд, -,

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 12.07.2018 року.