АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1411/18 Справа № 184/837/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши 12 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року якою було відмовлено в задоволені клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою суду було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, мотивована тим, що засуджена своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення та перевиховування, оскільки ОСОБА_7 за період відбуття покарання в установі характеризується посередньо, у взаємовідносинах з іншими засудженими іноді конфліктна, заохочень не має, не приймає активної участі у виховних заходах, які проводяться в установі, до передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно та безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи.
На ухвалу суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, де просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування до неї ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона відбула 11 місяців в установі, сумлінно працювала, крім того суд першої інстанції не взяв до уваги її стан здоров`я, а саме, що вона хворіє на ВІЛ ІV стадії, гепатит «С», кіста малого тазу та перенесла операцію на нозі.
До апеляційного суду ОСОБА_7 надала заяву про слухання справи за її відсутністю, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК УКраїни не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженої, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 за час відбування покарання з 28.06.2017 року за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 року за ч.2 ст. 185 ч.2 ст. 15 КК України до одного року 3 місяців обмеження волі, відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженої не має ні стягнень, ні заохочень, характеризується за місцем відбування покарання державної установи «Покровський виправний центр №79» посередньо, працевлаштована, за протоколом№ 4 від 26.02.2018 року, відмовлено комісією з висновком- не довела своє виправлення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а і поведінку засудженої час відбуття покарання, у тому числі тяжкість і характер вчинених ним кримінального правопорушення, становлення засудженого на шлях виправлення, усвідомлення вчиненого.

Відповідно до ч.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Сам по собі факт, що засуджена працює та має захворювання, не є достатньою підставою для застосування до неї правил ст. 81 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку враховуючи законні підстави і умови в їх сукупності, про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженої ОСОБА_7 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення її на шлях виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року, якою було відмовлено в задоволені клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3