Справа № 626/1788/16-к
Провадження № 1-кп/626/6/2018
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

11 червня 2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області суддя ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000845 від 13 грудня 2014 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Красноград, Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, має вищу освіту, працює на посаді старшого оператора АЗС «Тат Нєфть Україна», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства обвинувачується ОСОБА_4 , 13 грудня 2014 року, в тому, що близько 03.00 години, знаходячись біля кафе «Восток», розташованого за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. І.Сенченка, буд. 101, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на заподіянню шкоди здоров`ю останньому, наніс йому один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зправа, чим, згідно з висновком судово-медичної експертизи за № 417-ОКБ/14 від 16.01.2015 року, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді гострої закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, яка поєднана з травмою нижньої щелепи у вигляді перелому нижньої щелепи в області кута справа та в області 32,33 зубів, з розривом слизової оболонки в області 47,48 зубів, при цьому зазначена закрита черепно-мозкова травма відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а травма нижньої щелепи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статі 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно зі ст. 374 ч. 3 п. 2 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку, крім іншого, повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, коли в ході судового розгляду винність обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення доведена. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки стороною обвинувачення не доведено винуватість особи поза розумним сумнівом.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що разом з ОСОБА_8 гуляли зайшли з 02.00-2.30 в кафе «Восток», танцювали, випили по пляшці пива. Вийшли на ганок покурити з ОСОБА_8 , який спустився зі сходів метрах в 3-4 та стояв до нього лицем , бачив, як ОСОБА_7 отримав удар у щелепу справа. Зі слів потерпілого бив його ОСОБА_4 правою рукою находячись справа від нього, бив без причини, ніколи раніше його не бачив. ОСОБА_7 упав з ганку на землю. ОСОБА_8 допоміг потерпілому піднятися з землі, сказав що це ОСОБА_4 . Обвинувачений в той вечір був одягнений сіру куртку та капюшоні. Вважає, що обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з рота, нестійка хода. На самому порозі, під час удару, нікого не було. Біля ганку стояли люди 10-20 чоловік. Освітлення складала електрична гірлянда, лампочка не працювала. На стоянці авто, приблизно 10-15 м, бачив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_11 підняв його, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вже поїхали.

Відповідно даних до протоколу проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 17 липня 2015 року потерпілий стверджує, що ОСОБА_4 в момент удару стояв з ним на ганку та знаходився ззаду правіше, наніс один удар кулаком правої руки в області щелепи справа від чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на лівий бік на тротуарну плитку з висоти ганку 49 см.
Свідок ОСОБА_10 показав, що 13 грудня 2014 року гуляли з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 десь з 19.00 години, приблизно о 03.00 годині, він знаходився біля кафе «Восток» в 15-20 м від входу разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , чекав таксі. Побачив, як ОСОБА_7 вийшов з кафе на освітлений ганок, підійшов до ОСОБА_4 та став підкурювати сигарету, обвинувачений щось йому сказав та одразу вдарив правою рукою знизу в праву частину обличчя, від чого потерпілий впав на лівий бік з ганку на землю в сторону освітленої заправки, тобто направо. В той час на ганку знаходилося 4 чи 5 осіб, яких він не розгледів. Впевнений, що ОСОБА_8 на момент удару знаходився в приміщенні кафе. Філіпских був одягнений у темну куртку та джинси. ОСОБА_7 знає з дитинства, ОСОБА_4 не знав
Свідок ОСОБА_9 показав, в той же час чекав таксі разом з ОСОБА_10 але стояв на відстані приблизно 30-40 м. на ганку стояли люди 2-3 чоловіка, ще хтось стояв поряд біля ялинок. ганок кафе був освітленим тому він добре бачив на ньому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які стояли обличчям один до одного, потім обвинувачений наніс удар правою рукою в щелепу потерпілого від чого той впав на лівий бік на землю в бік заправки, тобто направо. ОСОБА_4 був одягнений у чорну або темна синю куртку. Юхно на вулиці чи на ганку не було.
Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 08 серпня 2015 року під час удару ОСОБА_4 стояв обличчям до обличчя ОСОБА_7 на наносив удар лівою рукою в область щелепи справа. Від чого потерпілий втратив рівновагу та впав з ганку, висотою 49 см, на тротуарну плитку на лівий бік.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що з поля зору ОСОБА_7 не теряв, гуляли у кафе «Восток» разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 прийшли десь о 19-20.00 годині. Вийшов приблизно в 00.30-01.00 на вулицю побачив у потерпілого кров з рота, спросив що сталося, він каже вдарили. Викликав таксі та поїхали до лікарні. На питання хто його вдарив, відповів, що бачив когось в дубльонці. З лікарні викликали Пороха та поїхали розбиратися, приїхали до кафе ОСОБА_12 показав пальцем на ОСОБА_4 . ОСОБА_8 пояснив, що гуляв спочатку з потерпілим, а потім, як приїхав ОСОБА_13 з компанією з ними танцював. Коли вийшов на вулицю ОСОБА_7 стояв на ганку, поряд нікого не було. ОСОБА_4 був в дубльонці, колір нен бачив. Освітлення ганку складали гірлянда, та одна лампочка. ОСОБА_7 стояв, не лежав. Визнав, що випив значну кількість спиртного.
Аналізуючи показання потерпілого, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , данні слідчих експериментів, суд дійшов висновку, що свідчення є несистемні, протирічать даним протоколів слідчих експериментів. Так ОСОБА_7 стверджує, що прибув до кафе тільки зі свідком ОСОБА_14 , приблизно о2.00-2.30, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що потерпілий прийшов з ними та ОСОБА_9 в кафе «Восток» близько 19.00-20.00 години. Всі свідки надають покази про різну одежу, в якій був ОСОБА_4 на момент удару. Крім того відповідно до показів ОСОБА_16 та ОСОБА_9 відрізняється механізм нанесення удару, а саме якою рукою нанесено, та з якої позиції. До того ОСОБА_9 вказує різні механізми на слідчому експерименті та під час допиту у залі суду.
Судом було проведено виїзне судове засідання, під час якого оглянуто ганок кафе «Восток». Встановлено, що над сходами знаходиться навіс, який тримається на металевих колонах, що обмежує ганок, та служить умовним огородженням, через яке трудно впасти на землю. З правого боку ганку знаходиться металева урна, мимо якої неможливо впасти не зачепивши її. Під час огляду на місці судом відтворювався механізм спричинення тілесного ушкодження, та встановлено, що впасти з ганку оминувши колону та не зачепивши урну неможливо.
Свідок ОСОБА_17 очевидцем події не був, тому суд визнає його покази неналежним доказом.
ОСОБА_18 бачив, що на ганку стояла компанія 4 чоловіка, вийшов ще хтось, відволікся переключити магнітофон, підняв очі побачив що той хто вийшов склонився та тримається за обличчя. Сидів в машині 10 м до ганка. Філіпського там не було, ОСОБА_19 не було. того, кого вдарили не падав, не лежав на землі, а стояв нахилившись вперед. Компанія, яка вдарила, пішла в бік заправки. Після вийшов ОСОБА_8 . В той день ОСОБА_4 одягнутий був у темно-сіру куртка-пуховік, джинси, в`язана шапка.
Свідок ОСОБА_4 , яка на цей час є дружиною обвинуваченого показала, що ОСОБА_20 в кафе постійно був з нею, одну її не залишав. Під утро, коли вони збиралися їхати додому та стояли на стоянці авто, до них підійшов раніше не знайомий хлопець та обвинив ОСОБА_21 в тому, що той зламав йому щелепу.
Відповідно до даних судово медичних експертиз № 417-ОКБ/14 від 13 грудня 2014 року та № 251-КР/15 від 27 серпня 2015 року у ОСОБА_22 мали місце закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, та травма нижньої щелепи у вигляді перелому нижньої щелепи в області кута справа та в області 32, 33 зубів, з розривом слизової оболонки в області 47, 48-го зубів, інші пошкодження не зазначені. Суд звертає увагу, що падіння з висоти ганку, 49 см, від удару, тягне за собою спричинення інших тілесних ушкоджень.
Дані протоколів впізнання особи за фотокартками суд визнає недопустимими доказами, відповідно до допиту ОСОБА_23 , перед цією слідчою дією фото ОСОБА_4 йому показали з мережі інтернет ОСОБА_8 та ОСОБА_24 .
Відповідно до ч 3 ст. 62 Конституції України та п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, обвинувачення не може будуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом. Докази повинні визнаватися отриманими незаконним шляхом тоді, коли їх зібрання і закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянства, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, що не передбачені процесуальними нормами.

Відповідно до ч 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.. 9 Конституції України, ст..17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело доказів.

Відповідно до ч 2 ст. 17 КПК України та ст.. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він не судимий, працює, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується добре.

Згідно п.2 ч.1 ст.373 виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Дослідивши у судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що участь обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення - умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, не доведена, в зв`язку з цим підлягає виправданню.

Цивільний позов заявлений потерпілим у сумі 29 747,33 грн. відшкодування витрат на лікування та 30 000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 367-371,373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України та виправдати.

У задоволенні цивільного позову з відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя