Справа №538/692/18
Провадження по справі №1-кс/538/186/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області

В складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого

СВ Лохвицького ВП ГУНП

в Полтавській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця, Полтавської області клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарі Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и в:

19.05.2018 року слідчий СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняти такого рішення обґрунтував тим, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Злочин за ч.1 ст.115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Вбачаючи, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від слідства та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме що відносно підозрюваного може бути вчинена розправа за вчинення ним вказаного злочину, слідчий просить з метою запобігання вказаним ризикам і забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , оскільки підозрюваний добровільно самостійно викликав працівників поліції на місце скоєння злочину, після приїзду працівників поліції дав пояснення з приводу події, приймав участь у проведенні слідчих дій, добровільно видав паспорт слідчому, матеріали клопотання не містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки злочин було вчинено у зв`язку з неправомірною поведінкою потерпілого та досудове слідство на даний час проведено не в повному обсязі, відсутні ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж зазначено у клопотанні. Також, слідчим та прокурором не достатньо враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як наявності тяжкої невиліковної хвороби, вік підозрюваного 83 роки, та той факт що підозрюваний має потребу в сторонньому догляді, у зв`язку з наявності інших хвороб. Відсутні докази того, що підозрюваний має намір переховуватися від досудового розслідування або суду, а також можливості незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки останні допитані і їх показання кореспондуються з свідченнями підозрюваного. Зазначив, що ризик, на який посилається слідчий та прокурор, а саме можлива розправа потерпілими відносно підозрюваного відсутній, так як не передбачений нормами КПК України. Просить суд відмовити у задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчого, який підтримав клопотання, підозрюваного та захисника, які просили суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.

17.05.2018 року, близько 08.00 години, на межі земельних ділянок господарства ОСОБА_7 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 та господарства ОСОБА_8 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт. Вказаний конфлікт, із подвір`я господарства почув ОСОБА_7 , в якого на ґрунті раніше сформованих неприязних відносин з ОСОБА_8 , виник умисел на протиправне заподіяння йому смерті. З цією метою ОСОБА_7 , взяв із собою приклад зброї невстановленого зразка, серійний номер НОМЕР_1 , споряджений патроном 16 калібру, якого зберігав під матрацом у літній кухні свого господарства та якого 10.05.2018 року він знайшов у селі Токарі Лохвицького району і після того він разом із вказаною зброєю направився на свою земельну ділянку. Там ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуюче свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , відразу підійшов до останнього та з відстані близько 2 метрів, із вказаної зброї здійснив один прицільний постріл в область передньої частини грудної клітини ОСОБА_8 . Від отриманих травм ОСОБА_8 помер на місці події.
Підозра ОСОБА_7 обґрунтовується також:

- рапортом інспектора Лохвицького ВП ОСОБА_10 від 17.05.2018;

- показаннями свідка ОСОБА_11 від 17.05.2018;

- показаннями свідка ОСОБА_12 від 17.05.2018;

- показаннями свідка ОСОБА_13 від 17.05.2018;

- показаннями потерпілого ОСОБА_14 від 18.05.2018;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 17.05.2018;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_8 1956 р.н. від 17.05.2018, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду від 17.05.2018, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом обшуку господарства ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини, особу підозрюваного. ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчиняти інше кримінальне провадження. Тобто існують ризики, передбачені ст.177 КПК України і з метою їх запобігання та з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому відносно підозрюваного ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Так, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, а тому слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України(показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з нею, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни показів в частині фактичних обставин справи, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 , виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить уникнення ризиків

Доводи захисту, щодо даних, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що він до кримінальної відповідальності не притягався, добровільно здав паспорт, самостійно викликав працівників поліції, брав участь у слідчих діях, пенсіонер, вік підозрюваного, має тяжку хворобу, не можуть бути безумовними підставами для незастосування такого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як незважаючи на те, що підозрюваний добровільно здав слідчому паспорт, відповідно до діючого законодавства, а саме з ч.23 Витягу з Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ від 02.09.1993 року паспорт підозрюваному буде повернутий, крім того він може впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як деякі допитані свідки є безпосередніми родичами між підозрюваним, що може перешкоджати кримінальному провадженню та іншим чином, і тому не заслуговують на увагу.

Щодо ризику, на який посилається слідчий та прокурор, а саме можливої розправи потерпілими відносно підозрюваного суд не бере до уваги, оскільки не передбачено нормами КПК України.

Крім того, слідчий суддя зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

При цьому, не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Разом із тим, слід брати до уваги, що кримінальне правопорушення призвело до тяжких та невідворотних наслідків у вигляді смерті людини.

Крім того, у межах даного кримінального провадження тільки розпочато досудове розслідування, проведено не всі необхідні слідчі дії, тож можливо вважати наявним з боку підозрюваного ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, підозрюваний мешкає в одному населеному пункті з потерпілим та свідками, тому може незаконно впливати на вказаних осіб.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, а також й тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, можливо стверджувати, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний матиме змогу вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.4 п.2 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарі Лохвицького району Полтавської області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - шістдесят днів, починаючи з 17 травня 2018 року по 18 годину 30 хвилин 15 липня 2018 року включно .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для підозрюваного з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1