Справа№751/3331/18
Провадження №1-в/751/206/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

засудженої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

22.05.2018 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджена підтримала клопотання про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що вона працює з першого дня відбування покарання, до роботи ставиться сумлінно, щиро кається у скоєному злочині. За час відбування покарання вона усвідомила свою поведінку, просить задовольнити клопотання.

Адвокат засудженої висловив думку, що засуджена заслуговує на застосування відносно неї ст.. 81 КК України, оскільки відбула встановлену частину строку покарання, працює сумлінно, стягнень не має, має одне заохочення. Це все свідчить про те, що засуджена стала на шлях виправлення.

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Пояснила, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, що підтверджується витягом із протоколу засідання комісії від 07.06.2018 року щодо доцільності застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. На даний час показники виконання норм виробітку нижчі, ніж бригадні. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, має четверту судимість, до неї застосовувався іспитовий строк, умовно-дострокове звільнення, але засуджена знову в період невідбутої частини строку покарання вчинила новий злочин.

Прокурор висловила думку, що клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав, що засуджена неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин.

Заслухавши пояснення учасників кримінального процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 101-Г-16, суд дійшов висновку, що клопотання засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 30.08.2016 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст.ст. 70, 71 КК України та призначено їй остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання - 18.10.2016 року.

Кінець строку покарання 18.12.2018 року.

Згідно висновку характеристики, засуджена ОСОБА_3 відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що за час відбування покарання характеризується посередньо, до праці відноситься задовільно, не в повному обсязі виконує покладені на неї завдання, участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, має четверту судимість, до неї застосовувався іспитовий строк, громадські роботи, умовно-дострокове звільнення, але належних висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, тому вважають, що ОСОБА_3 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Із психологічної характеристики від 29.03.2018, засуджена на даний час намагається усвідомити причинно-наслідковий зв`язок між власними діями та наслідками від них, присутнє прагнення змінити свою поведінку на соціально-прийнятну. У критичних ситуаціях намагається стримувати власні негативні потяги та вчинки. За умови підтримки та позитивного впливу з боку оточення в умовах відсутності стійких психотравмуючих обставин здатна дотримуватись норм закону. На даний час засуджена ОСОБА_3 має середній рівень готовності до самокерованої правослухняної поведінки (а.особ.с. 93).

Згідно довідки, 07.07.2017 року засудженій оголошувалось заохочення за виконання покладених обов`язків, додержання ПВР, дотримання вимог трудового розпорядку та вимог безпеки праці, стягнення засудженій не оголошувались. Із довідки про виконання норм виробітку вбачається, що засуджена до праці відносилась старанно, але за квітень та травень 2018, відсоток виконання денного завдання нижчий за середньо бригадний (а.с.18).

Також, суд враховує, що засуджена ОСОБА_3 має четверту судимість за злочини проти власності, до неї застосовувались іспитовий строк, громадські роботи, умовно-дострокове звільнення, але засуджена висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись.

07.06.2018 року комісією установи засудженій ОСОБА_3 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України, так як не довела свого виправлення.

Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_3 не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи діб з дня її оголошення, засудженою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1