Кримінальне провадження № 629/3370/18
Номер провадження 1-кп/629/386/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, неофіційно працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У період часу з 28.05.2018 року по 01.06.2018 року, у ОСОБА_4 , який працював разом з ОСОБА_5 , і знав, що на банківську картку останнього надходять грошові кошти, виник умисел на таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 став готуватися до реалізації свого злочинного наміру. Так, ОСОБА_4 , за допомогою додатку «Приват 24», встановленого на своєму мобільному телефоні, та мобільного телефону ОСОБА_5 , здійснив реєстрацію мобільного номеру телефону останнього у зазначеному додатку «Приват 24» в своєму телефоні, тим самим отримав доступ до банківських рахунків ОСОБА_5 та став відслідковувати надходження грошових коштів на картку «ПриватБанк» останнього. Після чого, 09.06.2018 року, близько 14:00 годин, ОСОБА_4 відслідкувавши, що грошові кошти надійшли на картку ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, таємно, за допомогою додатку «Приват 24» та свого мобільного телефону, з карткового рахунку ОСОБА_5 здійснив переказ грошових коштів у сумі 6205, 00 гривень на картку свого знайомого ОСОБА_6 , якого він ввів в оману стосовно належності йому вказаних грошових коштів, які в подальшому, за допомогою терміналу, зняв із картки останнього, таким чином таємно заволодівши вказаними грошовими коштами, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, пояснивши, що він дійсно, за вищевказаних обставин, здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 6205,00 гривень, які належали ОСОБА_5 , перерахувавши їх з карткового рахунку останнього на картку свого знайомого ОСОБА_6 , якому він повідомив, що вказані грошові кошти належать особисто йому. Викрадені кошти повернув потерпілому в повному обсязі, вказав, що неофіційно працює, має стабільний дохід, щиро жаліє з приводу вчиненого, осуджує свою поведінку.
Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п*ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Враховуючи покази обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, доказів щодо речових доказів, судових експертиз.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв злочин середнього ступеня тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, працює неофіційно, має стабільний дохід, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, не одружений, дітей не має, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується позитивно, військовозобов`язаний, згідно висновку досудової доповіді ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та загальний рівень ризику для суспільства є середніми.
При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду і, крім того, обставин, що обтяжують покарання, встановлено не було.
З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 66 КК України, що обвинувачений відверто визнає свою провину, щиро жаліє з приводу вчиненого, осуджує свою поведінку, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, висновків органу пробації, з огляду на відомості щодо особи обвинуваченого, наявності у обвинуваченого постійного доходу, суд доходить до висновку що обвинуваченому належить призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді ШТРАФУ в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: грошові кошти у розмірі 1300 гривень, які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити йому ж..

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1