справа №619/4081/18
провадження №1-кп/619/545/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про затвердження угод про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000306 у відношенні обвинувачених

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2014 між Головою Державної прикордонної служби України генералом армії ОСОБА_9 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_7 , підполковником, заступником начальника відділу кадрів НОМЕР_1 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України. Контракт укладений на 5 років - з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2019 року.

Відповідно до контракту обвинувачений ОСОБА_7 , ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, добровільно вступає на військову службу за контрактом і бере на себе зобов`язання, серед іншого, не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних правопорушень; не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб; дотримуватись вимог військової дисципліни, визначеного в органі Державної прикордонної служби України розпорядку дня;

дотримуватись обмежень визначених для військовослужбовців законодавством, виявляти належну повагу до своїх колег по службі, дотримуватись у спілкуванні та взаємовідносинах з ними та іншими особами норм професійної і службової етики.

04 вересня 1994 року ОСОБА_7 склав військову присягу на вірність народу України. ОСОБА_7 , вступаючи на військову службу, присягнув завжди бути вірним і відданим народу України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватись Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України №443-ОС від 28 травня 2015 року підполковника ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №105-ОС від 02 червня 2015 року підполковника ОСОБА_7 вирішено вважати таким, що приступив до виконання обов`язків начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 30 травня 2015 року.

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_7 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Посадової інструкції начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 підпорядковується начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 , очолює та здійснює керівництво діяльністю відділу кадрів, розподіляє обов`язки між персоналом відділу та контролює його роботу.

Начальник відділу кадрів забезпечує ефективне виконання покладених на кадровий підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_5 завдань щодо реалізації державної політики з питань кадрової роботи, втілює в життя вимоги колегії Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_6 . Організовує та контролює своєчасний та якісний розгляд посадовими особами відділу кадрів звернень персоналу, громадян України з питань, які стосуються роботи з кадрами. Організовує роботу щодо своєчасного оформлення документів з кадрової роботи на зарахування, переведення і звільнення з військової служби (роботи), атестування військовослужбовців, бере участь у розробці заходів щодо реалізації затверджених Головою Державної прикордонної служби України, начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 та начальником загону рекомендацій атестаційних комісій. Організовує та особисто вивчає ділові, професійні, моральні якості, стан здоров`я в частині придатності до військової служби та інші індивідуальні особливості військовослужбовців загону, з метою добору кандидатів для заміщення посад, сприяє створенню відповідного кадрового резерву, здійснює контроль за його оновленням та поповненням. Приймає рішення та подає свої пропозиції начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 з питань укладення контрактів для проходження військової служби у Державній прикордонній службі України, звільнення, призначення, переведення, присвоєння військових, почесних звань, прийому на службу (роботу).

Начальник відділу кадрів несе відповідальність згідно із законодавством України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням військової служби та за збереження інформації про персональні дані персоналу, відображеної в базах даних, картотеках та/або за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, відповідно до Закону України «Про державну прикордонну службу України», поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції". Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 лютого 2018 №116АГ на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» затверджено «Антикорупційну програму Державної прикордонної служби України на 2018 рік», вимоги якої є обов`язковими для всього особового складу Державної прикордонної служби України, в тому числі й для ОСОБА_7 , як начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Обвинувачений ОСОБА_8 в період з 1993 по 2016 рік проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України №1107-ос від 24.11.2016 ОСОБА_8 призначено на посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 з персоналу.

В подальшому наказом Голови Державної прикордонної служби України №937-ос від 20.09.2016 ОСОБА_8 звільнено з військової служби за пунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі) частини 7 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Указом Президента України №195/2017 від 25 липня 2017 року Головою Державної прикордонної служби України призначено ОСОБА_10 .

Згідно до п. 89 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, призначення осіб офіцерського складу на посади у структурних підрозділах регіонального управління та підпорядкованих йому органах Держприкордонслужби, вищому військовому навчальному закладі Держприкордонслужби, за якими передбачено граничне військове звання до підполковника (капітана 2 рангу) включно, - наказом відповідно начальника регіонального управління, ректора вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, а в інших випадках - наказом Голови Державної прикордонної служби України.

Таким чином, Голова Державної прикордонної служби є особою, яка обіймає посаду у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків та має повноваження щодо переведення осіб офіцерського складу до іншого регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є особи, визначені в пунктах 1-3 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Даний Закон втратив свою чинність 01 вересня 2016 року, але ст. 369-2 КК України змін не зазнала, отже примітка до цієї статті посилається на неіснуючий закон України, що вказує на відсутність з 01 вересня 2016 року законодавчо визначеного переліку осіб, уповноважених на виконання функцій держави, визначених зазначеним законом, а аналогія в кримінальному праві не допускається.

Разом з тим, в зазначених пунктах статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" визначено вичерпний перелік суб`єктів відповідальності за корупційні правопорушення та в статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, серед яких у вказаних статтях Законів є і особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. А згідно частини 3 розділу XIII «прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, Голова Державної прикордонної служби, будучи особою, яка обіймає посаду у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У ході виконання службових обов`язків ОСОБА_7 було достовірно відомо, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 №69-аг від 30 січня 2018 року до начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_9 » капітана ОСОБА_11 застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження в посаді та наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_8 №68-ОС від 16 березня 2018 року останнього призначено на посаду заступника начальника оперативної протитанкової прикордонної застави.

Наприкінці січня 2018 року ОСОБА_7 , як начальнику відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_5 , на опрацювання надійшов рапорт начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_9 » ІНФОРМАЦІЯ_5 капітана ОСОБА_11 від 24 січня 2018 року, в якому останній просить начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 клопотати перед вищим командуванням про його переведення до ІНФОРМАЦІЯ_10 у зв`язку з сімейними обставинами.

Однак, ОСОБА_7 всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Державну прикордонну службу України», «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», посадової інструкції, контракту, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, не відмовившись від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень, залучивши до протиправної діяльності, в минулому заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 з персоналу полковника ОСОБА_8 , вступивши з ним у злочинну змову з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_11 , наприкінці лютого 2018 року вирішив вступити у позаслужбові відносини із останнім з метою одержання від нього неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення Головою Державної прикордонної служби України щодо переведення ОСОБА_11 на посаду до одного із структурних підрозділів Західного регіонального управління.

Наприкінці лютого 2018 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_7 , в ході особистої зустрічі з ОСОБА_11 повідомив останньому, що ОСОБА_8 планує залучити до протиправної діяльності, спрямованої на вплив щодо прийняття рішення Головою Державної прикордонної служби України, директора Департаменту особового складу Адміністрації Державної прикордонної служби України генерал-майора ОСОБА_13 , який безпосередньо спілкується з Головою Державної прикордонної служби України та очолюваний ним Департамент готує проекти документів щодо переведення на посади до інших регіональних управлінь. В той же час ОСОБА_7 пред`явив ОСОБА_11 пропозицію надати йому, ОСОБА_7 , та в минулому заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 з персоналу полковнику ОСОБА_8 , який наказом Голови Державної прикордонної служби України №937-ос від 20 вересня 2016 року звільнений з військової служби у запас, з яким вступив у злочинну змову, неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США за вплив на прийняття рішення Головою Державної прикордонної служби України через директора Департаменту особового складу Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_13 щодо переведення ОСОБА_11 на посаду до одного із структурних підрозділів Західного регіонального управління.

При цьому, в ході вищевказаної зустрічі ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, повідомив ОСОБА_11 про необхідність передати вищевказану неправомірну вигоду у виді грошових коштів частинами.

02 березня 2018 року ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , спрямованих на одержання неправомірної вигоди, звернувся із заявою до правоохоронних органів. В подальшому ОСОБА_11 діяв з метою викриття злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діяв під контролем правоохоронних органів. Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, 25 березня 2018 року ОСОБА_7 , використовуючи мобільний додаток «Телеграм», в ході телефонної розмови з ОСОБА_11 , яка відбулась з використанням цього мобільного додатку, повідомив ОСОБА_11 про необхідність надати йому, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 частинами неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США, тим самим змінив розмір неправомірної вигоди у виді грошових коштів, визначений ним, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 раніше. Тоді ж, ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, повідомив ОСОБА_11 про необхідність надати йому, ОСОБА_7 , 27 березня 2018 року першу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США.

Надалі, ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, о 07 год. 31 хв. 27 березня 2018 року неподалік кафе «Шалена шкварка», що у м. Суми на Покровській площі, 15, перебуваючи у автомобілі марки «Mitsubishі» моделі «Lancer» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить та яким користується ОСОБА_7 , передав останньому частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, що з розрахунку на національну валюту, згідно офіційного курсу гривні до долара США, становить 131 500 (сто тридцять одна тисяча п`ятсот) гривень, про передачу яких ОСОБА_7 повідомляв ОСОБА_11 раніше, за вплив на прийняття рішення Головою Державної прикордонної служби України щодо переведення ОСОБА_11 на посаду до одного із структурних підрозділів Західного регіонального управління.

За попередньою домовленістю ОСОБА_8 28 березня 2018 року прибув до м. Суми з метою особистої зустрічі із ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи біля універмагу «Київ», що в м. Суми по вул. Кооперативній, 1, ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди, отриманої 27 березня 2018 року від ОСОБА_11 , в сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США, що з розрахунку на національну валюту, згідно офіційного курсу гривні до долара США, становить 105 200 (сто п`ять тисяч двісті) гривень.

25 квітня 2018 року ОСОБА_8 використовуючи мобільний додаток «Телеграм», повідомив ОСОБА_7 про його зустріч із директором Департаменту особового складу Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_13 , в ході якої останній повідомив, що дізнається про можливості вирішення питання щодо переведення ОСОБА_11 на посаду до одного зі структурних підрозділів Західного регіонального управління. Крім того, в ході даної розмови ОСОБА_8 наголосив на збільшенні суми другої частини неправомірної вигоди до 12 000 (дванадцяти тисяч) доларів США, тим самим змінив розмір загальної суми неправомірної вигоди у виді грошових коштів з 12 500 (дванадцяти тисяч п`ятсот) доларів США до 17 000 (сімнадцяти тисяч) доларів США. ОСОБА_8 також наголосив ОСОБА_7 повідомити про зміну суми неправомірної вигоди ОСОБА_11 .

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, того ж дня ОСОБА_7 використовуючи мобільний додаток «Телеграм», повідомив ОСОБА_11 про необхідність надати йому та ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, тим самим змінив розмір загальної суми неправомірної вигоди у виді грошових коштів, яку він, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 вимагають від ОСОБА_11 з 12 500 (дванадцяти тисяч п`ятсот) доларів США до 17 000 (сімнадцяти тисяч) доларів США.

Надалі, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, 02 червня 2018 року близько 07 год. 20 хв. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 прибув до с. Подвірки, Дергачівського району, Харківської області, де вони, перебуваючи на території АЗС «ОККО», що по вул. Свердлова, 2-В, вказаного населеного пункту, зустрілись з ОСОБА_8 , та після розмови з останнім близько 09 год. 20 хв., за його ж вказівкою, ОСОБА_11 сів до автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , перебуваючи в якому ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_8 між передніми сидіннями поклав 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, що з розрахунку на національну валюту, згідно офіційного курсу гривні до долара США, становить 313 440 (триста тринадцять тисяч чотириста сорок) гривень, про необхідність передання яких його повідомляв ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , таким чином передавши їх останнім за вчинення дій в його інтересах, а саме впливу на прийняття рішення Головою Державної прикордонної служби України через директора Департаменту особового складу Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_13 щодо переведення ОСОБА_11 на посаду до одного із структурних підрозділів Західного регіонального управління.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

До суду надійшли угоди від 05.10.2018 р., укладені між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання винуватості, згідно яких:

1.Старшим слідчим слідчого відділення Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_14 за погодженням з прокурором 05.10.2018 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомлено про зміну повідомленої 03 червня 2018 року підозри на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

2.Обвнувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю визнали свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину і зобов`язались: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро каятись, активно сприяти розкриттю злочину.

3.Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 активно сприяли розкриттю злочину, вчиненого ними за попередньою змовою групою осіб.

Зобов`язуються вчинити дії з метою співпраці у викритті кримінального правопорушення вчиненого ними, стосовно якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000306.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зобов`язуються вчиняти дії з метою співпраці з правоохоронними органами у викритті та виявленні аналалогічних та інших кримінальних правопорушень.

4.Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі тисяча п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить-25 500 грн., кожному, приймаючи до уваги їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, крім того, враховуючи, що обвинувачені приймали безпосередню участь у проведенні Антитерористичної операції, за місцем проживання характеризуються позитивно, беручи до уваги суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, в запобіганні, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень.

5. Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснені і є зрозумілими.

- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

- відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4,ч. 6,ч. 7 ст. 474 КПК України в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

- відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку: засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4-7 cт. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- відповідно до ст. 474 КПК України:
1. якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1 що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2 наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3 характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4 вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

6.Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

7. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1)умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2)умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3)умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5)очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

8. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Відповідно до ст. 475 КПК України:
1)якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
2) вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
3) мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

4) вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 476 КПК України:

1.у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
2.клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

3.суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
4.ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5.Умисне невиконання угоди є підставою; для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальність за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначене законом.

Відповідно до ст. 18 КПК України:
1.жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

2.кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

3.жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

9 Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розуміють, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ними Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

10. Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розуміють, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

При вирішенні питання відносно можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, та/або закону, кваліфікація дій обвинувачених є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлена неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань, маються фактичні підстави для визнання винуватості.
В обговорення клопотання про затвердження угоди заперечень не надішло.

Суд враховує, дані про особу обвинувачених: раніше не судимі, характеризуються виключно позитивно, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, повністю визнали свою вину, каються в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, приймали безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції.
ОСОБА_7 нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», медаллю «15 років Державній прикордонній службі», нагрудним знаком «Відмінний прикордонник», нагрудним знаком «За мужність в охороні державного кордону», медаллю «20 років сумлінної служби».
ОСОБА_8 нагороджений нагрудним знаком «Відмінний прикордонник», ювілейним знаком «10 років Прикордонним військам України», медаллю «За сумлінну службу в Прикордонних військах України», медаллю «За мужність в охороні державного кордону», медаллю «За бездоганну службу в ПВУ», медаллю «15 років Державній прикордонній службі», медаллю «Ветеран служби», медаллю «За військову службу України, має посвідчення учасника бойових дій.

Суд вважає, що наявність вищевстановлених даних дає можливість суду застосувати до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обумовлене сторони угод покарання у виді штрафу у розмірі тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500.00 грн.

Таким чином, суд вбачає, що досягнута угода про визнання винуватості має бути затвердженою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі покласти на обвинувачених.

Питання щодо зняття арешту вирішується на підставі ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоди про визнання винуватості від 05.10.2018 р., укладені між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000306 від 23 березня 2018 та обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання винуватості, згідно якої на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України:

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500.00 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні: 127 грошових знаків США номіналом 100 доларів (на загальну суму 12700 доларів), 8 грошових знаків номіналом 100 доларів США (на загальну суму 800 доларів); 2 грошових знаки Європейського валютного союзу номіналом 100 EURO, 2 грошових знаки Європейського валютного союзу номіналом 50 EURO (на загальну суму 300 EURO), які знаходяться на зберіганні у касі фінансового відділу Управління СБ України в Харківські області конфіскувати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.06.2018 року на майно ОСОБА_8 а саме: свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Фольцваген гольф» з д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 з д.н.з. НОМЕР_5 ; мобільний телефон IPhone X, вісім доларів США, 1350 гривень, які зберігаються у військовій прокуратурі ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_3 ); на майно ОСОБА_7 , а саме: ноутбук марки «LENOVO» , флеш-носій об`ємом 32 ГБ, посадова інструкція начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_12 на 5 аркушах, флеш-носій «DataTraveler» об`ємом 16 Гб, які зберігаються у військовій прокуратурі Харківського гарнізону( АДРЕСА_3 )

Повернути раніше арештоване майно власникам.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили скасувати і звільнити ОСОБА_7 в залі судового засідання з-під варти негайно.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили домашній арешт скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1