Справа № 638/5585/14-к
Провадження № 1-кс/638/784/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопатання ОСОБА_3 про призначення судово-фізіогномічної та комплексної судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження №0005223, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-фізіогномічної та комплексної судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження №0005223.

Заявник зазначає, що 12.10.2017 року в Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи за участю експертів фізика та невролога було проведено огляд та консультація ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, прокурор надав до суду заяву, в якій заперечує проти задоволення клопотання та просить провести судове засідання без його участі.

Згідно зі статтею 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 3 статті 11 КПК України передбачено, що кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України), кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Пунктом 2 частини 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для зясування питань права.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ефективний спосіб захисту гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Тому, приймаючи до уваги те, що участь заявника у розгляді скарги, відповідно до приписів ч.3 ст.306 КПК України, є обов`язковою, слідчий суддя вважає, що скаржник ОСОБА_3 втратив інтерес у розгляді своєї скарги та, враховуючи принцип верховенства права (п.1 ч.1 ст.7 КПК України), розумність строків розгляду скарги (п.21 ч.1 ст.7 КПК України), змагальність сторін (п.15 ч.1 ст.7 КПК України), слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Враховуючи те, що заявником не наведено будь-яких обґрунтованих підстав для проведення додаткової судово-медичної експертизи та того, що в матеріалах справі відсутні будь-які беззаперечні докази щодо зазначених у клопотанні захворювань, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

Також неодноразова неявка заявника в судові засідання свідчить про фактичне не підтримання останнім своєї скарги, тому слідчий суддя вважає, що, оскільки заявник більше як двічі, в судове засідання повторно не з`явився, йому було достовірно відомо, то таким чином заявник фактично відмовився від своїх вимог, доводи викладені у клопотанні не підтримав, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-фізіогномічної та комплексної судово-медичної експертизи.

Керуючись ст.ст. 242, 284, 304, 306, 307 КПК України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-фізіогномічної та комплексної судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження №0005223 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: