УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесеного 12.11.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013183, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовував своє клопотання тим, що в провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження №0013183, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 28.04.2000 року Житомирським обласним судом за ст. 142 ч. 3, 93 п. «ж», 42, 43 КК України до 13 років позбавлення волі, звільнений 15.06.2011 року на підставі постанови Шепетівського міського суду Хмельницької області від 07.06.2011 року на підставі ст. 82 КК України, замінено позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави на невідбутий строк 1 рік, 7 місяців, 03 дні. Судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний насильницький злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , почув крики своєї матері, яка кликала на допомогу, у зв`язку з чим, він вийшов з кімнати та пройшов на загальну кухню де побачив свого рідного брата - ОСОБА_8 , який сварився з їх матір`ю - ОСОБА_9 . У зв`язку з вищевказаним між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розпочався конфлікт, на підґрунті якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . З метою реалізації зазначеного умислу, ОСОБА_5 зі столу взяв ніж, яким умисно, завдав одного удару ОСОБА_8 в черевну порожнину.

В результаті дій ОСОБА_5 відповідно до довідки з КМКЛ № 6 ОСОБА_8 спричиненні наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки та брижі тонкої кишки. Внутрішньочеревна кровотеча.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

12.11.2017 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 13.11.2017 року від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 12.1.2017 року; довідкою з КМКЛ № 6 про спричиненні тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 та іншими документами в їх сукупності.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, викладених вище, підкреслив, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому правопорушення, а також зауважив щодо ризиків, що на сьогоднішній день жодний інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків в цій справі, саме тримання під вартою вважав виправданим, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Також зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою зумовлено досягненням мети забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний не має намір переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть здійсненню досудового розслідування, зазначали що будь-які ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, в зв`язку з чим просили слідчого суддю відмовити в задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою та обрати відносно підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження №0013183, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 органами досудового розслідування фактично затримано о 18 год. 30 хв. 12.11.2017 року.
13.11.2017 року о 16 год. 50 хв. ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).Відповідно до такої практики, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000 р., Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, ОСОБА_5 будучи раніше судимим 28.04.2000 року Житомирським обласним судом за ст. 142 ч. 3, 93 п. «ж», 42, 43 КК України до 13 років позбавлення волі, звільнений 15.06.2011 року на підставі постанови Шепетівського міського суду Хмельницької області від 07.06.2011 року на підставі ст. 82 КК України, замінено позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави на невідбутий строк 1 рік, 7 місяців, 03 дні. Судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний насильницький злочин.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність попередити спроби підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення та ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує особу останнього, зокрема, сімейний стан, соціальне положення, стан здоров`я підозрюваного, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 18 год. 30 хв. 12.11.2017 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходу у виді тримання під вартою до 10.01.2018 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №9 міста Києва ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1