Справа № 529/556/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, військовозобов"язанорго, розлученого, раніше судимого:

20.11.2003 року вироком Диканського районного суду за ч. 1 ст. 115, ст. 96 КК України до 9 років позбавлення волі;

06.04.20016 року вироком Диканського районного суду Полтавської областіза ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого за ст. 185 ч.1 КК України, та угоду про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на початку травня 2018 року у денний час , вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Так, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими спонуканнями, з метою наживи, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, таємно, викрав металеву борону на двадцять зубців, вартістю 966 грн. 67 коп., належну потерпілому ОСОБА_5 , яка знаходилась поблизу господарства обвинуваченого, розташованого по АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вище вказану суму.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 своїми злочинними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 28 травня 2018 року уклали письмову угоду про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, згідно якої сторони досягли домовленості щодо покарання, яке повинен нести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілому і обвинуваченому наслідки її затвердження, суд приходить до висновку, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена сторонами міра покарання з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілого і обвинуваченого в суді, змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, є об`єктивні підстави для виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятого на себе обов`язку відбути визначене сторонами покарання у виді 80 годин громадських робіт. В угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є вірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді)..

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді 80 годин громадських робіт, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання.

В судовому засіданні потерпілий та обвинувачений пояснили, що кожен з них розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, понесені на проведення експертизи.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 травня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та за його вчинення призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 80 /вісімдесят/ годин громадських робіт.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи в сумі 572 /п`ятсот сімдесят дві/ грн.

Речовий доказ у виді металевої борони на двадцять зубців, яка належить потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику такого майна.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому(-ій), інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: