В И Р О К
Іменем України

03.10.2018 року м.Мостиська
єдиний унікальний номер 448/1352/17
провадження № 1-кп/448/24/18
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінальних проваджень: №0000606 від 17.09.2017 та №0000669 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, востаннє судимого 13.07.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст389 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи засудженим згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року до громадських робіт на строк 150 год., після набрання вказаним вироком законної сили, призначене судом покарання не виконав та від виконання такого ухилявся, в період з 18 по 21 вересня 2017 року та з 27 по 29 вересня 2017 року, тобто у встановлений термін відбування громадських робіт у МКП «Житловик», що за адресою: м.Мостиська, вул.Грушевського,6 Львівської області, куди скеровувався Мостиським РС з питань пробації філії Центру пробації у Львівській області, по даний час не відпрацював призначених йому 28 годин, без поважних причин.

Він же, ОСОБА_3 , 16.09.2017 року о 21:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні належного йому житлового будинку, що у АДРЕСА_1 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 після спільного розпивання спиртних напоїв заснув, таємно викрав із сумки останнього грошові кошти в сумі 1000 грн., чим своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, цілковито підтвердив обставини викладені у обвинувальних актах і проголошені прокурором. По епізоду ухилення від відбування громадських робіт повідомив те, що такі дійсно не відпрацював у зазначені в обвинувальному акті дні, оскільки перебував на тимчасових роботах (заробітках) поза межами Мостиського району Львівської області. Щодо обставин викрадення у ОСОБА_5 грошових коштів, то зазначив, що він дійсно 16.09.2017 року, у вечірній час, він з потерпілим розпивали спиртне. В подальшому потерпілий ОСОБА_5 , від кількості вжитого спиртного сп`янів та заснув, а він, обвинувачений ОСОБА_3 , в цей час викрав із сумки останнього, котра була поруч із потерпілим, грошові кошти у сумі 1000 грн. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд не застосовувати до нього суворої міри покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальних актах, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною. Вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.
Також суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вірно кваліфіковано і за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно (крадіжку).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення, котрі згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують обвинуваченому покарання, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Так, органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було інкриміновано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, проте даний факт не був доведений стороною обвинувачення в судовому засіданні. Також, жодними письмовими доказами не доведено вживання ОСОБА_3 спиртних напоїв саме до часу вчинення злочину. Крім цього, суду не надано доказів щодо того чи проводилось медичне обстеження ОСОБА_3 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, а тому як обтяжуючу обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, слід виключити з пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення по факту крадіжки грошових коштів у ОСОБА_5 .

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, що такий раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, його поведінку до, під час та після вчинених кримінальних правопорушень, а також те, що потерпілий претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства, та до нього слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, але без відбування такого, надавши випробувальний термін.

Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , слід керуватись положеннями ч.1 ст.70 КК України, а саме при сукупності злочинів, суд призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених та ч.2 ст.185 та ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.389 КК України 6 (шість) місяців арешту.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389 та ч.2 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речовий доказ: особову справу №05/2017 на ОСОБА_3 із Мостиського РС з питань пробації філії Центру пробації у Львівській області, котра знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, повернути у Мостиський РС з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.
На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1