Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/948/18
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

05.10.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0007302 від 09 листопада 2016 року із звинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утримуючого малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, засудженого

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2007 року за ч.2 ст.186, ст.198 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування покарання, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік;

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2009 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до остаточного покарання до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 1 місяць, звільненого у зв`язку із закінченням строку покарання 12 липня 2011 року;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 21 години 30 хвилин 08 листопада 2016 року ОСОБА_5 , будучи судимим за ч.2 ст.186 КК України, діючи за попередньою змовою групою осіб з трьома невстановленими особами (матеріали стосовно яких виділено в кримінальне провадження №0007302), з корисливих мотивів та умислом на незаконне заволодіння належного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіля марки «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 , перебуваючи в салоні вказаного транспортного засобу по вул. Лиманна в м. Одесі, наказав потерпілому зупинитися та передати йому ключі та документи на цей автомобіль. Отримавши відмову, він виштовхнув останнього з салону, після чого потерпілого стали утримувати за руки двоє із вказаних вище невстановлених осіб, а ОСОБА_5 сів на водійське сидіння та став намагатися завести двигун шляхом замикання електричних дротів. Здійснити заволодіння автомобілем потерпілого він не зумів, оскільки був затриманий правохоронцями на місці вчинення даного діяння.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що близько двох років назад, будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння, разом з іншими малознайомими чоловіками, він сів в якості пасажира в салон таксі та при під`їзді до району «7-ма Пересипська», вони вирішили відібрати у таксиста цей транспортний засіб. Під час вчинення спільних дій він намагався завести двигун автомобіля шляхом перемикання дротів запалювання, а інші чоловіки утримували таксиста, який згодом втік. Завершити ці дії він не зумів, оскільки був затриманий поліцією. Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_5 дій, які полягали в тому, що він, будучи судимим за ч.2 ст.186 КК України, близько 21 години 30 хвилин 08 листопада 2016 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з трьома невстановленими особами (матеріали стосовно яких виділено в кримінальне провадження №0007302), з корисливих мотивів та умислом на незаконне заволодіння належного ОСОБА_6 , автомобіля марки «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 , перебуваючи в салоні вказаного транспортного засобу по вул. Лиманна в м. Одесі, наказав потерпілому зупинитися та передати йому ключі та документи на цей автомобіль. Отримавши відмову, він виштовхнув останнього з салону, після чого потерпілого стали утримувати за руки двоє із вказаних вище невстановлених осіб, а ОСОБА_5 сів на водійське сидіння та став намагатися завести двигун шляхом замикання електричних дротів. Здійснити заволодіння автомобілем потерпілого він не зумів, оскільки був затриманий правохоронцями на місці вчинення даного діяння.

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, а вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння в якості обставини, яка обтяжує покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 , як про особу, що має непогашену судимість, постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, є неофіційно працевлаштованою особою в якості таксиста, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утримує малолітню дитину, а також про відсутність до нього майнових вимог від потерпілого.

З урахуванням вищевикладеного, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку максимальної тривалості, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів:

- сумку матерчату, рюкзак, чоловічі куртку, гольф, светр, штани, пластмасові навушники, емблему ФК «Челсі», вологі серветки, еластичний бинт, пластикову картку аптеки Гаєвського повернути ОСОБА_5 ;

- ножиці знищити встановленим порядком;

- автомобільну магнітолу марки «Сar audio systems» - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1