Справа № 404/1734/18
Номер провадження 1-кп/404/417/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2018 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0001803 від 25.02.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню доньку, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

24.02.2018 року близько 00:30 год. ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та його дружиною ОСОБА_6 виникла сварка в яку втрутилась ОСОБА_5 , яка являється матір`ю ОСОБА_6 та у ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно та цілеспрямовано, знаходячись у кімнаті вищевказаного будинку, обома руками штовхнув потерпілу ОСОБА_5 , від чого потерпіла не втримала рівновагу та впала на ліжко, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір підійшовши до потерпілої, кулаками обох рук наніс потерпілій не менше 2 ударів ОСОБА_5 в область обличчя, чим спричинив потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи №185 від 24.02.2018 року тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння.

Визнає, що його діями дійсно заподіяно легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , розкаюється у вчиненому.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, умисне та закінчене.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особу, який характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, вперше вчинив кримінальне правопорушення, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст.125 ч.1 КК України, оскільки доказів офіційного працевлаштування та можливості сплати штрафу суду не надано, а матеріали кримінального провадження таких відомостей не містять, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який умисно спричинив легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 та підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання не вбачає.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373-374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1