Ухвала
Іменем України
06 листопада 2018 р.

м. Київ
Справа №688/1763/17
Провадження № 51-9572 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 07 серпня 2018 року,
встановив:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуХмельницької області від 07 серпня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, засуджений не вказав у чому конкретно відповідно до змісту ст. 413 КПК України полягають такі порушення, а також не обґрунтував належним чином своїх доводів у цій частині.
Посилання ОСОБА_4 на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, враховуючи положення ч. 1 ст. 438 КПК України, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Також, стверджуючи про необхідність скасування ухвали апеляційного суду, засуджений не зазначив, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення та які конкретно порушення закону допущено судом апеляційної інстанції при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури.

Крім того, засуджений не зазначає, які доводи його апеляційної скарги, в порушення ст. 419 КПК України, апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Необхідно засудженому визначитись і з предметом оскарження. З касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує вирок місцевого суду і ухвалу апеляційного суду, однак просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду та призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції, чим допускає суперечності.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3