Номер провадження 11-кп/788/410/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Басівка, Сумського району, Сумської області, мешканця м. Суми, раніше судимого:

13.09.2017 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 02 років обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 01 рік,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , згідно якої вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 01 року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за вказаний злочин покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 13.09.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 02 роки 06 місяців. В іншій частині вирок залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Сумського районного суду Сумської області від 13 вересня 2017 року у виді 02 років обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 01 рік, і остаточно призначено покарання у виді 02 років обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 01 рік зі штрафом у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. Вирок Сумського районного суду Сумської області від 13 вересня 2017 року виконувати самостійно. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 742 грн. 20 коп., пов`язані зі залученням у кримінальне провадження, експерта.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 зазначає, що щире каяття, що мало вербальний прояв, виходячи з даних про судимість, їх сукупність в цілому не є достатніми для призначення раніше судимому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, який не зробив належних висновків та під час іспитового строку вчинив новий умисний злочин. Новий злочин, ОСОБА_7 вчинив в період іспитового строку призначеного попереднім вироком, а тому суд мав призначити покарання більше ніж покарання за даний вирок. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Основні покарання у виді штрафу та позбавлення волі призначені за сукупністю вироків складанню та приєднанню з іншими видами покарання не підлягають та виконуються самостійно.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 03 жовтня 2017 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи в с. Кровне, Сумського району, незаконно придбав наркотичний засіб, а саме зірвав листя коноплі, які загорнув в поліетиленовий пакет та поклав до правої кишені куртки, без мети збуту, та на невстановленому органом досудового розслідування автомобілі незаконно перевіз в м. Суми.

03 жовтня 2017 року близько 18 год. 20 хв. біля будинку № 26 по вул. Плодова в м. Суми, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_7 , під час огляду якого виявлено та вилучено з правої бокової кишені куртки поліетиленовий пакет з речовинною рослинного походження наркотичним засобом «канабіс», яка згідно висновку експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом "канабіс", вагою в перерахунку на висушену речовину - 6,50 г.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, яка вимоги апеляційної скарги підтримала, обвинуваченого, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ст. 309 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою в резолютивній частині вироку, крім іншого, зазначається покарання призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними та остаточна міра покарання.

Згідно з вимогами ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Сумського районного суду Сумської області від 13 вересня 2017 року, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 02 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 01 рік.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, в період іспитового строку, встановленого вироком Сумського районного суду Сумської області від 13 вересня 2017 року.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України. Частиною другою ст.75 КК України, передбачено, що суд за наявності передбачених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи із цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суд розцінює це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначає покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України і визначає таке остаточне покарання, яке має бути більшим, як від покарання призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

У відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах встановлених у санкції статті особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Проте, місцевий суд зазначені норми закону при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України не застосував, хоча обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку за вироком іншого суду та необґрунтовано призначив йому покарання у виді штрафу, яке за своїм видом є явно несправедливим через м`якість.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, судимий вироком Сумського районного суду Сумської області від 13 вересня 2017 року, та вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого є підставою для скасування вироку.

Згідно вимог ст. 420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок у випадку необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому скасувати, ухваливши новий вирок.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404,405,407,409,413,420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 01 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до даного вироку невідбутої частини покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 13 вересня 2017 року, ОСОБА_7 призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5