Пр. № 1-кп/521/230/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

предстаник потерпілої особи - ОСОБА_4

в присутності обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Миколаїв; не працюючого; не одруженого; з середньою освітою; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_6 ; 11.04.1996 року; уродженця м. Миколаїв; не працюючого; не одруженого; з середньою освітою; що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діючи за попередньої змовою з прямим умислом направленим на таємне заволодіння чужим майном., 05 червня 2017 року,в період часу з 17 по 19 годин, знаходячись за адресою: м. Одеса, пров. Третій Деревообробний,. шляхом пошкодження кам`яної стінки складського приміщення ТОВ «Експобут», поникли до вказаного приміщення звідки таємно викрали майно ТОВ «Експобут», а саме 30 металевих «Кег»: ємкістю 30 л. 1 шт.; 20 л.-6 шт.; 50 л. 23 шт., вартістю 1300 гривень кожна, на загальну суму 39 000гривень. В подальшому обвинувачені розпорядились вказаним майном на власний розсуд шляхом його продажу за 4 260 гривень, які вони розподілили між собою.

У судовому засіданні обвинувачені свою провину визнали повністю та від дачі пояснень відмовилися. У скоєному каялися.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідженням доказів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України. При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- відповідні відомості про злочин внесено до ЄРДР (витяг з ЄРДР);

- вилучені речі долучені до кримінального провадження в якості речових доказів та повернуто потерпілої особі (протокол огляду від 09.06.2017 року; постанова органу досудового розслідування від 09.06.2017 року, зберігальна розписки);

- обвинувачені раніше не судимі (вимоги від 13.06.2017 року); не перебувають на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідки від 19.06.2017, 22.06.2017, 26.06.2017).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховищу, вчинене групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання щире каяття, та добровільне відшкодування завданої шкоди, що підтверджується поясненнями потерпілого під час судових дебатів.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік - та соціальне положення офіційно не працевлаштований; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, що його виправлення можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховищу, вчинене групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання щире каяття, та добровільне відшкодування завданої шкоди, що підтверджується поясненнями потерпілого під час судових дебатів.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік - та соціальне положення офіційно не працевлаштований; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, що його виправлення можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає, що об`єкти злочину необхідно вважати повернутими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня оголошення вироку.

Запобіжний заход не обирати.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня оголошення вироку.

Запобіжний заход не обирати.

Об`єкти злочину вважати повернутими законному володільцю.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, прокурору та представнику потерпілої особи.

Суддя: ОСОБА_1