АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8767/18-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/117/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2018 року,-

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області, погодженого з прокурором відділу прокуратури Тернопільської області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, взявши його негайно під варту із зали суду. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 23 год. 59 хв. 14 липня 2018 року.

Згідно оскарженої постанови та пред`явленої ОСОБА_7 підозри, 17 березня 2018 року, точного часу досудовим розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував біля приміщення «Національної лотереї», що по вул. Б.Хмельницького на території залізничного вокзалу м.Тернопіль, виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 ..

Реалізовуючи свій злочинний намір 17 березня 2018 року близько 02 год., ОСОБА_7 зайшов у приміщення «Національної лотереї», що по вул. Б.Хмельницького на території залізничного вокзалу м.Тернопіль, де в той час перебував ОСОБА_10 та покликав останнього вийти на вулицю.

Після того як ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_7 вийшов на вулицю, останній сказав ОСОБА_10 , щоб той сів в автомобіль марки «Део» чорного кольору, номерних знаків слідством не встановлено, де перебувало ще двоє невстановлених слідством осіб, для того, щоб поговорити. На цю пропозицію ОСОБА_10 відмовився, внаслідок чого ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_10 насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, а саме, наніс ОСОБА_10 удар рукояткою предмета, схожого на пістолет, в область голови, внаслідок чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження. Після того ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів пред`явив ОСОБА_10 вимогу передати йому грошові кошти в сумі 20000 гривень, за що у разі невиконання, до ОСОБА_10 буде повторно застосоване фізичне насильство.

В наслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 завдано фізичного болю, а також спричинено рану правої тім`яної ділянки голови, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що 17 березня 2018 року точного часу досудовим розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував за адресою вул.Степова, 57 в м.Тернопіль виник злочинний умисел спрямований на вимагання автомобіля марки «AUDI А6» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 близько 21 год. 17 березня 2018 року, перебуваючи за адресою вул.Степова, 57 в м.Тернопіль, зайшов в гаражне приміщення за вищевказаною адресою, де в той час перебував ОСОБА_11 та висловив вимогу передати йому у володіння та розпорядження автомобіль останнього, а саме «АUDI А6» н.з. НОМЕР_1 , ключі від даного автомобіля та документи на нього.

ОСОБА_11 відмовився виконувати вимогу ОСОБА_7 , внаслідок чого останній застосував до ОСОБА_11 насильство небезпечне для життя і здоров`я, а саме підійшов до ОСОБА_11 ззаду, лівою рукою схопив його за шию, та висловив погрозу вбивством, яку потерпілий ОСОБА_11 сприйняв як реальну, а саме сказав: «я тебе зараз завалю». Відразу після того ОСОБА_7 витягнув з кишені штанів правою рукою предмет схожий на ніж та наніс ОСОБА_11 два удари в ділянку правої сідниці.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 завдано фізичного болю, а також спричинено рани правих сідниці та стегна, які утворились від колючо-ріжучої дії гострих предметів, які за ступенем тяжкості належать до легких із короткочасним розладом здоров`я.

16 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна. Також, щодо особи підозрюваного встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі:

-підозрюваний просить замінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання або нічний домашній арешт;

-захисник підозрюваного просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Свої вимоги мотивує тим, що підозрюваний не має на меті уникати від кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, а наведені об`єктивні обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 не відповідають дійсності. Всі обставини вчинення кримінальних правопорушень пов`язані із намаганням ОСОБА_12 заволодіти частиною власності будинку за адресою АДРЕСА_1 . Саме ці обставини слідством нез`ясовані. Із потерпілими у справі підозрюваний був знайомий. Як підозрюваному, так і ОСОБА_12 будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 дістались в порядку спадкування. Просить врахувати, що підозрюваний проживає та зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 , а не за адресою вказаною в ухвалі суду, а потерпілий ОСОБА_11 являється співмешканцем ОСОБА_12 .

В доповненнях до апеляційної скарги захисник вказує, що підозрюваний перебуває на обліку в лікаря нарколога, а тому мав бути забезпечений захисником. Крім того, йому не були вручені відезаписи, які є додатками до протоколів допиту потерпілих. Слідчий суддя визначив інші підстави для обрання запобіжного заходу ніж слідчий у клопотанні. Також вважає, що слідчий суддя не проаналізував докази наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не встановив їх і не вмотивував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також безпідставно прийшов до висновку про обґрунтованість підозри за ст.ст.121,125 КК України, яка ОСОБА_7 в даному провадженні не пред`являлась.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційні скарги з доповненнями і просили застосувати більш м`який запобіжний захід, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до переконання, що вони до задоволення не підлягають у зв`язку з наступним.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, санкція якої передбачає покарання до десяти років позбавлення волі.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання слідчого доказами, а саме даними:

протоколів допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і їх заявами про притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вимагання із застосуванням насильства;

протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_10 , в ході якого виявлено повідомлення на його адресу з вимогами передати гроші і погрозами фізичною розправою;

протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , який підтвердив факт заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень;

протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , який підтвердив повідомлені потерпілим ОСОБА_11 обставини щодо вимагання у нього автомобіля і заподіяння йому підозрюваним тілесних ушкоджень та подальших погроз фізичною розправою;

протоколу пред`явлення речей для впізнання, в ході якого потерпілий вказав на ніж, яким підозрюваний завдавав йому ударів та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Крім того, з пояснень ОСОБА_7 слідчому судді, які аналогічні його показанням в ході апеляційного розгляду слідує, що підтверджує його конфлікти з обома потерпілими і спричинення ним тілесних ушкоджень, про які вказано в пред`явленій підозрі.

Оцінюючи доводи захисника про про неповноту зібраних матеріалів та як наслідок необґрунтованість пред`явленої підозри в частині вимагання, колегія суддів вважає, що додані до клопотання слідчого матеріали в сукупності містять достатні дані, які на даному етапі розслідування дають підстави вважати, що ОСОБА_15 причетний до вчинення інкримінованих злочинів. Такий висновок слідчого судді є вірним, оскільки з урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини щодо визначення поняття «обґрунтованої підозри» в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні прокурором доведено існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Також, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, характер кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку засудження за вчинення інкримінованих злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, особу підозрюваного, який має погашені судимості за ст.ст.185,186,190,289 КК України, за вчинення яких відбував покарання, і на даний час відносно нього судом розглядається обвинувачення за ст.185 КК України, а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведені обставини, а також характер вчинених правопорушень і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам.

Доводи апеляційної скарги, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання і роботи не спростовують встановлених ризиків і висновків слідчого судді.

В ході апеляційного розгляду за клопотання сторони захисту були допитані свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 за епізодом подій з потерпілим ОСОБА_10 . Однак, показання цих свідків не спростовують пред`явленої в цій частині підозри, оскільки вказані свідки не були очевидцями всіх подій та вказали лише на їх окремі моменти, зокрема повідомили, що бачили початок бійки між потерпілим та підозрюваним, які потім кудись побігли, а тому що саме між ними відбувалось в подальшому їм не відомо.

Щодо доводів про порушення права на захист у зв`язку з перебуванням підозрюваного на обліку в наркологічному диспансері, то такі доводи суперечать положенням п.3 ч.2 ст.52 КПК України, за змістом якої обов`язкова участь захисника для осіб, які не здатні повною мірою реалізувати свої права, забезпечується з моменту встановленні таких вад.

Як вбачається з матеріалів провадження на час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу таких обставин відносно підозрюваного не було встановлено і він про них не повідомляв.

Інші доводи апеляційної скарги захисника також не спростовують правомірності застосування відносне підозрюваного тримання під вартою, а тому колегія судів приходить до переконання про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали і застосування на даному етапі досудового розслідування більш м`яких запобіжних заходів, про які просять підозрюваний та захисники.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407-419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2018 року без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2