Провадження № 1-кс/712/6360/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду внесене у кримінальному провадженні № 0000063 від 17.09.2018 року прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Садове Новотроїцького району Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) у військовому званні «солдат», проходячи військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 03.09.2018 о 08 год. 30 хв. після закінчення терміну наданої останньому частини щорічної основної відпустки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та залишився за місцем свого проживання у Херсонській області, Новотроїцькому районі, селищі міського типу Новотроїцьке, де перебував до 21.10.2018, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.

22.10.2018 о 16 год. 25 хв. оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за місцем проживання ОСОБА_5 останнього було виявлено по АДРЕСА_2 , після чого по доставленню останнього до військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 одразу ж був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а злочинне діяння останнього було припинене.

Діяння ОСОБА_5 кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Санкція ч. 4 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до від трьох до семи років. Згідно ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

22.10.2018 у зв`язку із встановленням у ході досудового розслідування наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, є встановлені під час досудового розслідування достатні фактичні дані про нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 .

Ці обставини містяться в протоколах свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інших матеріалах кримінального провадження, зокрема матеріалів службового розслідування, проведеного представниками військової частини за фактом нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та інших.

З огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу та інші обставини існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому від підозрюється.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Висновок про наявність вказаних ризиків зроблено виходячи з наступних обставин: кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч. 4 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох років до семи років; на вимогу представників військової частини майора ОСОБА_6 та старшого сержанта ОСОБА_8 , які на початку вересня 2018 року розшукали ОСОБА_5 в Херсонській області в смт. Новотроїцькому, останній категорично відмовився повертатися до військової частини та залишився за місцем свого проживання. При цьому останньому були доведені вимоги статей Кримінального кодексу України, в тому числі ст.ст. 407-409 КК України, про що останній у письмовій формі, власноруч, у присутності своєї дружини та представників військової частини підтвердив у своїй заяві, таким чином продовжив вчиняти кримінальне правопорушення, у якому на даний час підозрюється; прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_3 під час здійснення нагляду за додержанням законів у формі процесуального керівництва під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 17.09.2018 впродовж з 25.09.2018 здійснювались повідомлення щодо виклику ОСОБА_5 до військової прокуратури Черкаського гарнізону, як у письмовому вигляді, так і за допомогою телефонного зв`язку, шляхом дзвінків та направлення смс повідомлень. Більшість телефонних дзвінків ОСОБА_5 ігнорував, проте, іноді відповідав та обіцяв добровільно з`явитись до військової прокуратури Черкаського гарнізону. 04.10.2018 ОСОБА_5 повідомив, що він виїхав з Херсонської області та прямує до військової прокуратури Черкаського гарнізону, однак, потім направив смс повідомлення, що він не приїде. Вказані обставини підтверджуються фотознімками зробленими з екрану смартфону; перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе вільно спілкуватися зі співслужбовцями військової частини НОМЕР_1 , з якими проходив службу в одному підрозділі та яких планується допитати в якості свідків. За таких обставин останній незаконними засобами (вмовляннями, підкупом чи погрозами тощо) зможе впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Крім цього, враховуючи, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , тобто останній не зареєстрований та не проживає на території Черкаської області, у зв`язку з чим існує ймовірність того, що вимоги слідчого, прокурора та суду щодо з`явлення до відповідних органів останній продовжить ігнорувати, пов`язуючи це з великою відстанню та фінансовими витратами, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу може призвести до затягування досудового розслідування, та подальшому переховуванню підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, тобто своїми діями останній перешкоджатиме проведенню досудового розслідування в розумні строки.

Враховуючи викладене, спроби ОСОБА_5 будь-яким чином ухилитися від суду у подальшому є дуже ймовірними.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не з`явився на службу пов`язуючи свій вчинок необхідністю допомоги у сімейному побуті, вихованні дитини, допомоги по господарству, існує ймовірність того, що останній до військової частини не повернеться, а знову направиться за місцем свого проживання в

смт. Новотроїцьке Херсонської області, таким чином продовжить вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього визначених процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та припинення вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання останнім процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів слідства та суду, а також продовжувати вчиняти злочин, у якому він підозрюється або вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки, незаконно впливати на свідків. Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Оцінюючи в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, а також припинити вчинення злочину у якому він підозрюється, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що на даний час є необхідним застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задоволити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із взяттям під варту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч. 4 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох років до семи років; на вимогу представників військової частини майора ОСОБА_6 та старшого сержанта ОСОБА_8 , які на початку вересня 2018 року розшукали ОСОБА_5 в Херсонській області в смт. Новотроїцькому, останній категорично відмовився повертатися до військової частини та залишився за місцем свого проживання. При цьому останньому були доведені вимоги статей Кримінального кодексу України, в тому числі ст.ст. 407-409 КК України, про що останній у письмовій формі, власноруч, у присутності своєї дружини та представників військової частини підтвердив у своїй заяві, таким чином продовжив вчиняти кримінальне правопорушення, у якому на даний час підозрюється; прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_3 під час здійснення нагляду за додержанням законів у формі процесуального керівництва під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 17.09.2018 впродовж з 25.09.2018 здійснювались повідомлення щодо виклику ОСОБА_5 до військової прокуратури Черкаського гарнізону, як у письмовому вигляді, так і за допомогою телефонного зв`язку, шляхом дзвінків та направлення смс повідомлень. Більшість телефонних дзвінків ОСОБА_5 ігнорував, проте, іноді відповідав та обіцяв добровільно з`явитись до військової прокуратури Черкаського гарнізону. 04.10.2018 ОСОБА_5 повідомив, що він виїхав з Херсонської області та прямує до військової прокуратури Черкаського гарнізону, однак, потім направив смс повідомлення, що він не приїде. Вказані обставини підтверджуються фотознімками зробленими з екрану смартфону; перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе вільно спілкуватися зі співслужбовцями військової частини НОМЕР_1 , з якими проходив службу в одному підрозділі та яких планується допитати в якості свідків. За таких обставин останній незаконними засобами (вмовляннями, підкупом чи погрозами тощо) зможе впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Крім цього, враховуючи, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , тобто останній не зареєстрований та не проживає на території Черкаської області, у зв`язку з чим існує ймовірність того, що вимоги слідчого, прокурора та суду щодо з`явлення до відповідних органів останній продовжить ігнорувати, пов`язуючи це з великою відстанню та фінансовими витратами, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу може призвести до затягування досудового розслідування, та подальшому переховуванню підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, тобто своїми діями останній перешкоджатиме проведенню досудового розслідування в розумні строки.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину, вагітну дружину.

Дослідженням клопотання, матеріалів кримінального провадження, та поясненням прокурора у судовому засіданні вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами, та якимось чином впливати на свідків.

За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у нічний час доби.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 195, 369 372, 369 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 20.00 год. до 06.00 год., строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 грудня 2018 року, включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 23 жовтня 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Працівники Національної поліції в Херсонській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала про запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Національної поліції в Херсонській області для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1