Справа №463/2870/18
Провадження №1-кс/463/1767/18
У Х В А Л А

16 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 щодо неповернення тимчасово вилученого майна-

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1, яка полягає у не поверненні заявнику тимчасового вилученого майна.
Скаргу мотивує тим, що в провадженні Личаківського ВП перебуває кримінальне провадження № 00002539, внесене до ЄРДР 27.01.2018 року. Згідно з протоколом від 11.08.2018 року під час в квартирі АДРЕСА_1 виявлено та вилучено його особисті грошові кошти в розмірі 11 090 грн., 640 доларів США та 200 євро. З клопотанням про арешт вилученого майна всупереч ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий не звертався, тому просить зобов`язати слідчого повернути майно, яке було тимчасово вилучено.
В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, покликаючись на доводи викладені в ній.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. В силу ч.3 ст. 306 КПК України їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи неявку слідчого, прокурора, ненадання матеріалів досудового розслідування, розгляд скарги проводиться на підставі поданих скаржником документів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з протоколу обшуку від 11.08.2018 року у відповідності до ст. 234 КПК України в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання сім`ї ОСОБА_5 виявлено та вилучено майно, серед якого грошові кошти в розмірі 11 090 грн., 640 доларів США та 200 євро.

27.01.2018 року до ЄРДР внесено дані про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України відносно сина скаржника ОСОБА_6 таневістки ОСОБА_7 .
У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно негайно має бути повернуто особі, у якої воно вилучено.
П.1 ч.1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому розслідуванні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів скарги, тимчасово вилучене майно під час огляду знаходиться при матеріалах кримінального провадження, станом на даний час прокурором не винесено постанову в порядку ст. 169 КПК України, слідчим не вчинено дій, передбачених ч.5 ст. 171 цього Кодексу, чи дій, що призвели б до наслідків передбачених ч.6 ст. 173 КПК України, тобто в даному випадку наявні правові підстави для негайного повернення ОСОБА_3 тимчасово вилученого майна, а саме грошові кошти в сумі 640 доларів США та 200 євро.

При цьому, не підлягають поверненню грошові кошти в гривневому еквіваленті, оскільки як вбачається з протоколів огляду покупця та огляду грошових купюр, такі кошти надавалися покупцям для оперативної закупівлі наркотичного засобу і в силу ст. 98 КПК України є грошима набутими кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, скарга у вище зазначеній частині є підставною та підлягає до задоволення. При цьому, резолютивну частину ухвали слід формулювати відповідно до вимог ст. 307 КПК України.
Керуючись вимогами статей 168, 169, 171, 173, 237, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Зобов`язати слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно під час обшуку 11 серпня 2018 року, проведеного у кримінальному провадженні № 0000237, а саме грошові кошти в сумі 640 доларів США та 200 євро.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1