Справа № 461/5393/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/702/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/5393/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

слідчого ОСОБА_10

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 серпня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_8 до 13 жовтня 2018 року включно, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 .

Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням даних про особу неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , що після вчинення кримінального правопорушення залишив місце події та намагався втекти, однак, в порядку ст.208 КПК України був затриманий працівниками поліції. У разі визнання винуватим ОСОБА_8 , йому загрожує покарання у виді до 7 років позбавлення волі, без альтернативи застосування іншого покарання і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Все вищезазначене в сукупності підтверджує ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду.
Крім цього доведено, що перебуваючи на свободі, неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 зможе знищити, спотворити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності речі та знаряддя злочину. Останній під час здійснення злочинної діяльності мав у розпорядженні різні предмети (речі, знаряддя злочину), в тому числі, засоби зв`язку, за допомогою яких він контактував із іншими підозрюваними, свідками та невстановленими особами. На даний час вказані предмети (речі) органом досудового розслідування не вилучені в повному обсязі.
Слідчий довів, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів, а також на свідків та інших осіб, пов`язаних з досудовим розслідуванням у справі, в тому числі, погрожуючи їхньому життю та здоров`ю. Серед свідків, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри є неповнолітні, які знайомі із підозрюваним, а тому не виключено, що з метою перекладення вини, уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може незаконно вливати на фальсифікацію їх показань.
У вказаному кримінальному провадженні призначено понад 120 експертиз, результати яких, мають важливе значення для встановлення істини у справі. Досудове розслідування триває, зазначені свідки, експерти та потерпілі на даний час не допитані судом.
Крім цього, перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час вживаються заходи з метою встановлення інших осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим перебуваючи на волі ОСОБА_8 може попередити спільників про їх розшук органом досудового розслідування для уникнення їх кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя врахував, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, свою протиправну діяльність здійснював з ретельною підготовкою та із створенням умов для конспірації. Його дії супроводжувалися явною зухвалістю до правових норм, суспільства та расової дискримінації, нехтуванням загальнолюдськими правилами поведінки та моралі. Більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 .
На дану ухвалу адвокат ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра не містить даних про зв`язок вчинюваних підозрюваним дій із настанням смерті особи, тому такі обставини не можуть бути враховані як підстава для тримання особи під вартою.
Жоден з допитаних під час досудового розслідування, на даному етапі, не вказує на ОСОБА_8 як на особу, яка знищувала чуже майно або ж завдавала фізичне насильство потерпілим.
Речових доказів, документів або ж висновків експертизи які б свідчили про вчинення безпосередньо ОСОБА_8 конкретних протиправних дій у матеріалах кримінального провадження немає.
Відповідно до звукозапису судового засідання від 15.08.2018 року у Галицькому районному суді міста Львова слідчим суддею не було досліджено безпосередньо жодного із перелічених в оскаржуваній ухвалі доказу. Тобто висновки суду щодо ніби то наявності обґрунтованої підозри не підтверджені фактичними даними. А тому говорити про наявність та доведеність обґрунтованої підозри у вчинення ОСОБА_8 саме кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України немає можливості.
В оскаржуваній ухвалі без посилання на досліджені у судовому засіданні матеріал кримінального провадження, зроблено висновок про існування щодо ОСОБА_8 ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_8 відсутній, оскільки жодних фактичних даних про те, що він збирається переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду стороною обвинувачення не надані.
Неповнолітній ОСОБА_8 має постійне місце проживання де проживає зі своєю матір`ю, має постійне місце навчання, не має постійного та сталого джерела доходу аби мати можливість переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, позитивно характеризується зі місцем навчання та проживання а також раніше ніколи не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Також ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_8 відсутній, оскільки жодних фактичних даних, про те, що він планує або має можливість знищити чи спотворити докази у даному кримінальному провадженні не встановлено. Зокрема, в оскаржуваній ухвалі вказано факти, які не лише не були досліджені у судовому засіданні, але й не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження.
Усі предмети, які мав із собою (в тому числі одяг, у який був вдягнутий) неповнолітній ОСОБА_8 було вилучено, оглянуто та направлено на відповідні експертизи. Окрім того телефону ОСОБА_8 при собі не мав на момент затримання, оскільки залишив його в гаражі з метою не загубити.
Усі інші матеріали, документи та речові докази перебувають у сторони обвинувачення або ж у експертних установах, а тому знищити чи спотворити їх неповнолітній ОСОБА_8 не може фізично.
Ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_8 також відсутній, оскільки жодних фактичних даних, про те, що він планує або має можливість впливати на свідків, потерпілих чи інших осіб у даному кримінальному провадженні, не встановлено. Серед матеріалів на які посилається слідчий суддя, відсутні будь-які свідчення, які б вказували на те, що ОСОБА_8 здійснював керівництво діями інших осіб, умисно наносив комусь тілесні ушкодження, знищував чуже майно або мав із собою заборонені в обігу речі та предмети, закликав інших осіб до вчинення неправомірної діяльності. А тому потреби вчиняти тиск на осіб у даному кримінальному провадженні у нього немає.
На думку захисту ризики, передбачені п.п. 4-5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_8 відсутні також. Зокрема, згідно вимог ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В свою чергу сторона обвинувачення жодних фактичних даних у відповідності до вимог статті 22 КПК України про підготовку або планування ОСОБА_8 здійснення т.з. «інших» перешкод у кримінальному провадженні суду не надала і він на такі в оскаржуваній ухвалі не послався.
Таким чином в оскаржуваній ухвалі жодним чином не обґрунтовано а ні наявності обґрунтованої підозри, а ні хоча б одного з передбачених статтею 177 КПК України ризиків. Також не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За змістом ст. 492 КПК України запобіжний захід може бути застосований до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять. Тримання під вартою може застосовуватись до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. При прийнятті рішення слідчим суддею не в повній мірі перевірено, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Висновок про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя зробив, виходячи лише з мотивів тяжкості злочину і можливого покарання за нього, хоча ці обставини, без врахування інших, не є достатньою підставою для висновку про необхідність тримання неповнолітнього під вартою.
Тим часом домашній арешт, у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Своєю чергою за час перебування під вартою вже майже два місяці, з неповнолітнім ОСОБА_8 провели лише дві слідчі дії. На сьогодні строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, оскільки органу досудового розслідування необхідно отримати результати значної кількості експертних досліджень. В той самий час проведення будь яких слідчих дій з неповнолітнім ОСОБА_8 не заплановано. Фактично просто ізолювавши його від нормального середовища та батьків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , виступи законного представника ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив таку та просив залишити ухвалу без зміни, пояснення слідчого ОСОБА_10 , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт з врахуванням того, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, не приймаються до уваги, оскільки органом досудового слідства та судом встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання.
Наведені захисником в апеляційній скарзі дані, які характеризують особу ОСОБА_8 , можуть бути використані як обставини, які пом`якшують покарання у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому ризики, що існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися, а це дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності речі та знаряддя злочину, незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів, а також на свідків та інших осіб, пов`язаних з досудовим розслідуванням у справі, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Поряд з цим слідчий суддя правомірно врахував і те, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого групою осіб із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень. Свою протиправну діяльність ОСОБА_8 здійснював з ретельною підготовкою та із створенням умов для конспірації, з метою уникнення відповідальності за вчиненні діяння. Його діяння супроводжувалися явною зухвалістю до правових норм, суспільства та расової дискримінації, нехтуванням загальнолюдськими правилами поведінки та моралі.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, прийшов до правильного висновку, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та не надасть можливості уникнути зазначених ризиків.
Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 серпня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 13 жовтня 2108 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в його інтересах без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3