Провадження № 1-кп/127/1242/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_5 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, відомості про яке внесені 21.02.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000790, суд -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2018 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи тим, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України не зменшилися, запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни скасування немає, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечував. Натомість подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, а саме просив обрати стосовно його підзахисного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі наближеному до розміру завданої злочином шкоди з покладанням додаткового обов`язку не залишати межі України на час судового розгляду справи. Клопотання мотивовано тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України на його думку прокурором не доведені, ОСОБА_6 уже тривай час перебуває під вартою, має постійне місце проживання, також звернув увагу суду на практику Європейського суду з прав людини та зазначив, що сама лише тяжкість обвинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо продовження запобіжного заходу, підтримав думку захисника та просив визначити йому заставу.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_9 заперечував проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , підтримали клопотання адвоката ОСОБА_10 .

Прокурор ОСОБА_5 щодо клопотання захисника ОСОБА_10 зазначив, що не заперечує проти встановлення застави обвинуваченому ОСОБА_6 , однак у встановленому законом розмірі.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, які були повідомлені завчасно та належним чином про дату та час розгляду справи, та надали суду заяви про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність, крім потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинувачених.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід до 31.08.2018 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора, щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує, що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Відтак, у суду є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші злочини, чинити тиск на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином. Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 314, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під варти обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 30.08.2018 до 28.10.2018 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької області для відома.

Клопотання прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: