Справа № 525/1383/17
Провадження № 1-кп/525/18/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване 24.06.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000269 за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Велика Багачка Полтавської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого (як встановлено в судовому засіданні)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч.2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в :

24 червня 2016 року близько 20 години ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , де зареєстрований та проживає громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті неприязних відносин, в ході сварки з останнім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс численні удари руками, зжатими в кулак, в область голови, обличчя та в область грудної клітини, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді неповного вивиху 1 зуба на верхній щелепі зправа та 1 зуба на нижній щелепі зліва; синці, що розташовані на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на нижній повіці правого ока з розповсюдженням на скулову ділянку, на нижній повіці лівого ока, на верхній губі зліва, на нижній губі зліва, в тім`яній ділянці, в ділянці правої вушної раковини, на передній поверхні грудної клітини зправа по середньо-ключичній лінії на рівні 4-5 ребер, які виявлені у ОСОБА_4 при проведенні судово-медичної експертизи №205 від 04.07.2016 року та які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №135 від 03.11.2017 року, по ступеню тяжкості, у своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України при зазначений вище обставинах по суті визнав частково і суду пояснив, що 24.06.2016 року близько 20 год. він їхав з с. Огирівка в напрямку сел. Велика Багачка і в цей час йому на мобільний телефон зателефонувала мати ОСОБА_8 , яка проживає по АДРЕСА_3 та повідомила, що її побив сусід ОСОБА_4 . Він повідомив матері, що заїде до неї в с. Байрак. Після цього він через декілька хвилин приїхав до домоволодіння, де проживає його мати та під`їхав до подвір`я, а одразу за ним на автомобілі ВАЗ 2106 приїхав його брат ОСОБА_9 . Мати їм розповіла, що цього вечора її сусід ОСОБА_4 косив тримером траву на межі між домоволодінням та скосив траву на їхній земельній ділянці, у зв`язку з чим його мати зробила йому зауваження та попросила не косити траву, однак, як пояснила мати, у відповідь ОСОБА_4 почав її штовхати та заставляв їсти траву. Також мати повідомила, що ОСОБА_4 штовхнув її руками у спину. В той час він помітив, що ОСОБА_4 разом із його дружиною ОСОБА_10 та її братом ОСОБА_11 знаходяться на своїй земельній ділянці, що розташована біля їх місця проживання. Він з братом вирішили піти до ОСОБА_4 та поговорити з ним з приводу даної події. Потім він з братом підійшли до межі з домоволодінням ОСОБА_4 та покликали його до себе. ОСОБА_4 почав іти до них, кричав і коли ОСОБА_4 близько підійшов до нього зліва, то штовхнув його ( ОСОБА_5 ) чи хотів штовхнути, однак він, відступаючи боком, вдарив ОСОБА_4 кулаком в область обличчя. Після цього ОСОБА_4 нахилився, потім взяв битий шифер, однак його брат ОСОБА_12 вибив шифер з рук і потім він ( ОСОБА_5 ) вдарив декілька разів обома руками в обличчя ОСОБА_4 знизу вверх (при цьому, ОСОБА_4 стояв на ногах, однак був нахилений вперед). Після цього ОСОБА_4 залишився стояти на ногах, а потім почав відбігати, а він побіг за ним і після цього вони обоє впали на землю і почали боротися, качалися по землі, при цьому, він більше ОСОБА_4 ударів не наносив. Після цього прибігли дружина ОСОБА_4 та її брат, почали їх розтягувати. Після цього ОСОБА_4 з дружиною пішли додому, а він поїхав в сел. Велика Багачка. Вказав, що в цілому він наніс близько 5-8 ударів руками в область обличчя та голови ОСОБА_4 , ногами ударів не наносив.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України при вищезазначених обставинах повністю доведена доказами, які досліджені в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 24.06.2016 року близько 18 год. 30 хв. він за допомогою бензокоси обкошував траву з бур`яном, які ростуть з тильної сторони його домогосподарства на присадибній ділянці. Поряд з ним по сусідству проживає ОСОБА_8 , з якою в нього інколи виникали напружені відносини з приводу межі між їхніми земельними ділянками. Цього вечора до нього підійшла ОСОБА_8 та почала на нього кричати про те, що він скосив її траву. Він сказав їй, що всю траву, яку він скосив вона може забрати собі. Вона продовжувала кричати на нього, після чого між ними виникла словесна перепалка. Потім він докосив траву та пішов до господарства. Будь-яких тілесних ушкоджень він ОСОБА_8 не наносив. Близько 20 год. він разом з дружиною та її рідним братом ОСОБА_13 , який перебував у них в гостях, перебували на городі його домогосподарства. Бачив, як до домогосподарства ОСОБА_8 приїхали її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_12 . Через деякий час до його домогосподарства прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_12 та почали відкривати ворота, щоб зайти у двір. Він запитав у них, чому вони йдуть до нього, на що ОСОБА_5 відповів, щоб він ( ОСОБА_4 ) виходив до них і щоб показав межу. Він вийшов з огороду до даних громадян і вони почали йти по стежці, попереду йшов ОСОБА_5 , збоку зліва йшов ОСОБА_12 . Пройшовши близько 20-25 м між ними почалася словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_5 наніс йому удар в область правого ока кулаком руки, а ОСОБА_12 наніс йому удав рукою в праве вухо, після чого він ( ОСОБА_4 ) упав на коліна, а ОСОБА_5 наніс йому удар в область грудей. Потім ще ОСОБА_5 наносив удари по його тілу. Коли він ( ОСОБА_4 ) опинився на спині, ОСОБА_5 сів на нього зверху і наніс 3-5 ударів руками в область обличчя. Через декілька хвилин до місця події прибігла його дружина та її брат і почали розтягувати їх. Після цього він вирвався від ОСОБА_5 та почав тікати, однак останній його наздогнав, вони разом упали на землю і почали качатися на землі, потім розійшлися. Вказав, що він звертався в приймальне відділення Великобагачанської ЦРЛ за медичною допомогою у зв`язку з його побиттям. Також повідомив, що раніше в нього з сім`єю ОСОБА_14 були нормальні відносини, однак останні роки між ними існують конфліктні відносини з приводу межі між їхніми земельними ділянками;

- показаннями свідка ОСОБА_12 в частині того, що дійсно між сім`єю ОСОБА_14 та сім`єю ОСОБА_15 існують неприязні відносини з приводу спірних земельних питань та в частині того, що він бачив, як 24.06.2016 року його брат ОСОБА_5 під час словесної сварки з ОСОБА_4 наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_4 , і коли останній нахилився, ОСОБА_5 ще декілька разів (від 3 до 7) ударив ОСОБА_4 у короткий проміжок часу руками в область голови та обличчя; вказав, що він особисто будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 того вечора не наносив; допускає, що ті тілесні ушкодження, які вказані в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 міг отримати під час сварки з його братом ОСОБА_5 24.06.2016 року;

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що у вечірній час 24.06.2016 року вона зі своїм братом ОСОБА_13 перебували на огороді, а її чоловік ОСОБА_4 мотокосою косив траву. До них підійшла ОСОБА_8 і почала висловлювати претензії з приводу того, що нібито ОСОБА_4 порушив межу і скосив траву на її земельній ділянці, однак ОСОБА_4 заперечував цей факт, потім заглушив мотокосу, підійшов до них і вони разом пололи грядку. Через деякий час до будинку ОСОБА_8 приїхали її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які потім підійшли до їхнього домоволодіння і почали гукати ОСОБА_4 , щоб він вийшов до них поговорити. ОСОБА_4 вийшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_12 і вони разом пішли. Через декілька хвилин її брат почав кричати, що відбувається бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Коли вона з братом прибігла з огороду до свого домогосподарства то побачила, що ОСОБА_4 лежав на землі, на ньому зверху знаходився ОСОБА_5 і наносив по обличчю ОСОБА_4 удари (близько 2-3 ударів) руками, вони почали їх розтягувати та було викликано працівників поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 24.06.2016 року у вечірній час вона велосипедом під`їжджала до домогосподарства ОСОБА_8 в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області та побачила, що ОСОБА_5 почав наносити тілесні ушкодження (удари руками в область обличчя) ОСОБА_4 , в ході цього кричав, що ОСОБА_4 нібито образив його матір ОСОБА_8 . В ході нанесення ударів ОСОБА_5 ОСОБА_4 намагався відбиватися. Це відбувалося на межі домогосподарств ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Після цього вона побігла до матері ОСОБА_5 ОСОБА_8 і запитала про те, що сталося, на що остання відповіла, що нібито ОСОБА_4 образив її. Коли вони вийшла з домоволодіння ОСОБА_8 то побачила, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 з однієї сторони, та ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та її братом з іншого боку відбувається бійка, при цьому, хто кому та куди в цій бійці наносив удари вона сказати не може;

- рапортом чергового Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області від 24.06.2016 року про те, що о 20 год. 27 хв. 24.06.2016 року по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , жителя с. Байрак Великобагачанського району про те, що в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області його побили сусіди (а.с.120);

- рапортом чергового Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області від 24.06.2016 року про те, що о 22 год. 55 хв. 24.06.2016 року по телефону надійшло повідомлення від чергової медсестри Великобагачанської ЦРЛ ОСОБА_17 про те, що за медичною допомогою звернувся житель с. Байрак Великобагачанського району ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередній діагноз рвана рана правого вуха, вилиці (скули) (а.с.121);

- письмовою заявою потерпілого ОСОБА_4 від 24.06.2016 року про те, що останній просив притягнути до відповідальності гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_12 , які 24.06.2016 року близько 20 год. в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області на присадибній ділянці його господарства нанесли йому тілесні ушкодження (а.с.122);

- листом Великобагачанської ЦРЛ №228 від 17.02.2017 року та Витягом з журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2016 рік про те, що 24.06.2016 року о 21 год. 20 хв. до приймального відділення Великобагачанської ЦРЛ був доставлений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області; встановлений діагноз рвана рана правого вуха та вилиці, не госпіталізований (а.с.а.с.129,130-132);

- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №205 від 24.06.2016 року в частині того, що при судово-медичній експертизі, даних амбулаторної карти у гр. ОСОБА_4 виявлені слідуючі тілесні ушкодження, зокрема, неповний вивих 1 зуба на верхній щелепі зправа та 1 зуба на нижній щелепі зліва; синці, що розташовані на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині; на нижній повіці правого ока з розповсюдженням на скулову ділянку; на нижній повіці лівого ока; на верхній губі зліва; на нижній губі зліва; в тім`яній ділянці; в ділянці правої вушної раковини; на передній поверхні грудної клітини зправа по середньо-ключичній лінії на рівні 4-5 ребер, які могли утворитись не менш, ніж від 7 точок прикладання сили тупих твердих предметів, якими, також, могли бути удари руками, зжатими в кулак, ногами, взутими у взуття, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, викладеним в описовій частині постанови. Враховуючи характер, кількість та локалізацію виявлених у гр. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, експерт вважає, що вони не могли утворитись при його падінні з висоти власного зросту та удару об тверду поверхню. Враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених у гр. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень експерт вважає, що вони, загалом, могли утворитись за вищевказаних обставин і не суперечать механізму їх отримання (а.с.а.с.125-126);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.03.2017 року, з додатком до нього ДВД диском з відеозаписом (який був переглянутий в судовому засіданні), в частині того, де в присутності понятих потерпілий ОСОБА_4 показав механізм нанесення йому саме ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 24.06.2016 року в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області; в ході проведення даної слідчої дії потерпілий вказав локалізацію, кількість та характер нанесених йому ударів, зокрема, ОСОБА_5 (а.с.а.с.133-136);

- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №137 від 04.06.2017 року (за наслідками проведеного слідчого експерименту 23.03.2017 року) в частині того, що показання потерпілого ОСОБА_4 в частині нанесення йому ударів в область голови та обличчя, враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених у гр. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (в області голови, обличчя та грудної клітини) експерт вважає, що вони могли утворитись за вищевказаних обставин і не суперечать механізму їх отримання (а.с.139);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.07.2017 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , де в присутності понятих свідок ОСОБА_10 вказала на місце на присадибній ділянці, де вона прополювала бур`ян разом із ОСОБА_13 ; вказує, де знаходився ОСОБА_12 біля ОСОБА_4 перед початком руху; вказує, де знаходився ОСОБА_5 біля ОСОБА_4 перед початком руху; вказує напрямок руху ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; також вказує місце, де знаходився вантажний автомобіль, який заважав її огляду місце, до якого пішли ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; вказує напрямок свого руху до місця, де знаходились ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; також свідок вказує на статистові яким чином ОСОБА_5 наносив ОСОБА_4 три удари правою рукою зжатою в кулак в область обличчя та яким чином ОСОБА_5 наносив ОСОБА_4 три удари правою рукою зжатою у кулак в область обличчя, а також яким чином ОСОБА_12 тримав ОСОБА_4 в той час як ОСОБА_5 наносив останньому три удари правою рукою зжатою в кулак в область обличчя (а.с.а.с.143-151);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 31.07.2017 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_13 в приміщенні Великобагачанського ВП ГУНП, де в присутності понятих свідок ОСОБА_13 вказує на статистові яким чином ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 три удари правою рукою зжатою у кулак в область обличчя; яким чином ОСОБА_12 тримав ОСОБА_4 в той час як ОСОБА_5 наносив останньому три удари правою рукою зжатою в кулак в область обличчя (а.с.а.с.152-156);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи (експертиза за матеріалами справи) №135 від 03.11.2017 року про те, що проведенням комісійної судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: а) гематома м`яких тканин обличчя справа, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.п.2.3.1 а), 2.3.2 а), 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р.); б) синці верхньої і нижньої губи зліва, крововилив слизової оболонки верхньої губи, неповний вивих 1-го нижнього зуба зліва та 1-го верхнього зуба справа з послідуючим розвитком серозного періоститу в ділянці верхніх перших та другого зуба справа і видаленням 1-го верхнього правого зуба. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок однократної ударної дії тупим предметом у ділянку верхньої і нижньої губи, а тому можуть бути кваліфіковані лише у своїй сукупності як легкі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.п.2.3.1 а), 2.3.2 а), 2.3.3 вищевказаних «Правил…» від 17.01.1995 року р.); в) синці м`яких тканин тім`яної ділянки голови, правої вушної раковини, нижньої повіки лівого ока, по передній поверхні грудної клітки справа, по зовнішній поверхні правого плеча, які утворились не менш як від 5 кратної ударної дії тупих предметів, і, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.п.2.3.2 б), 2.3.5. вищевказаних «Правил…» від 17.01.1995 р.). Об`єктивних судово-медичних даних про наявність у гр. ОСОБА_4 перелому 4-го ребра справа, рани правої вушної раковини й вилиці та закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку у представленій медичній документації та шляхом огляду і проведення додаткових обстежень не виявлено. Усі виявлені тілесні ушкодження по своїх морфологічних властивостях відповідають давності подій 24.06.2016 року близько 20 год. Виявлені у гр. ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин обличчя справа (тілесні ушкодження групи а)), синця м`яких тканин по передній поверхні грудної клітини справа (тілесні ушкодження групи в)) та синців верхньої і нижньої губи з неповним вивихом 2-х зубів (тілесні ушкодження групи б)) могли утворитись внаслідок ударів, нанесених кулаками в ділянку правого ока однократно, в ділянку «верхньої і нижньої щелепи посередині» тричі та удару ногою в ділянку грудної клітки справа, як вказує потерпілий 23.03.2017 року в ході слідчого експерименту. Ступінь тяжкості кожного з вказаних тілесних ушкоджень вказано у п.5 даних підсумків (група а) в). Синці м`яких тканин в ділянці правої вушної раковини, тім`яної ділянки, правого плеча за своєю локалізацією, морфологічними ознаками, не суперечать можливості їх утворення внаслідок нанесення одного удару кулаком в область правого вуха, декількох ударів кулаком в область тім`яної частини голови, правого плеча, як на це вказано у протоколі слідчого експерименту з гр. ОСОБА_4 від 23.03.2017 року. Ступінь тяжкості кожного з вказаних тілесних ушкоджень вказано у п.5 даних підсумків (тілесні ушкодження групи в). Механізм утворення та кількість наступних тілесних ушкоджень: гематоми м`яких тканин обличчя справа; синців, крововиливу губ, неповних вивихів двох зубів, синця нижньої повіки лівого ока, - не суперечать можливості їх утворення внаслідок отримання 3- х ударів кулаком в обличчя, як на це вказує свідок ОСОБА_18 28.07.2017 року в ході слідчого експерименту. Механізм утворення та кількість тілесних ушкоджень у вигляді гематоми м`яких тканин обличчя справа; синців, крововиливу губ та неповних вивихів двох зубів; синця нижньої повіки лівого ока не суперечать можливості їх утворення внаслідок отримання 3-х ударів кулаком в обличчя, як на це вказує свідок ОСОБА_13 31.07.2017 року під час слідчого експерименту (а.с.а.с.158-163).

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.11.2017 року з фототаблицею до нього за участю підозрюваного ОСОБА_5 в частині того, що ОСОБА_5 надав показання та вказав локалізацію, механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 саме в ділянці обличчя зправа та зліва та правого плеча вищевказаного потерпілого (а.с.а.с.170-178);

- висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи (експертиза за матеріалами справи) №178 від 15.12.2017 року про те, що на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_4 , матеріалів кримінального провадження, враховуючи відомі обставини справи, відповідаючи на поставлені питання, судово-експертна комісія підводить підсумки: 1. Проведенням комісійної судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_4 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) гематома м`яких тканин обличчя справа, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.п.2.3.1 а), 2.3.2 а), 2.3.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово медичної служби України» від 17.01.1995 р.); б) синці верхньої і нижньої губи зліва, крововилив слизової оболонки верхньої губи, неповний вивих 1-го нижнього зуба та 1 го верхнього зуба справа з послідуючим розвитком серозного періоститу в ділянці верхніх перших та другого зуба справа і видаленням 1-го верхнього правого зуба. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок однократної ударної дії тупим предметом у ділянку верхньої і нижньої губи, а тому можуть бути кваліфіковані лише у своїй сукупності як легкі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.п.2.3.1 а), 2.3.2 а), 2.3.3 вищевказаних «Правил…» від 17.01.1995 р.); в) синці м`яких тканин тім`яної ділянки голови, правої вушної раковини, нижньої повіки лівого ока, по передній поверхні грудної клітки справа, по зовнішній поверхні правого плеча, які утворились не менш як від 5 тикратної ударної дії тупих предметів, і, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.п.2.3.2 б), 2.3.5. вищевказаних Правил …» від 17.01.1995 р.). Показання, дані підозрюваним ОСОБА_5 27.11.2017 року в ході допиту, загалом не протирічать анатомічній локалізації, механізму та давності утворення тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_4 , але не відображають їх кількості та детального розташування. Показання гр. ОСОБА_5 , дані ним 27.11.2017 року під час слідчого експерименту, не суперечать локалізації, механізму та давності утворення тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_4 в ділянці обличчя справа та зліва (тілесні ушкодження гр. а)-б)), правого плеча (ушкодження групи в)), але не відображають утворення тілесних ушкоджень в ділянці правої вушної раковини, тім`яної ділянки голови та грудної клітини справа (ушкодження групи в)) (а.с.а.с.181-183).

Дослідивши та проаналізувавши докази по даному кримінальному провадженню, що надані на засадах змагальності та диспозитивності, і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , що спричинило його короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), і його протиправні дії суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Враховуючи обстановку та обставини вчинення кримінального правопорушення, виходячи з сукупності досліджених доказів у справі, зокрема, і висновків проведених у справі судово-медичної та комісійних судово-медичних експертиз щодо характеру, кількості та локалізації виявлених у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, які в своїй сукупності відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, стабільні та послідовні показання потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні, які узгоджуються в своїй основі з даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту з його участю, враховуючи переглянутий в судовому засіданні відеозапис даної слідчої дії, яка відбувалася 23.03.2017 року, по суті часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 обставин нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 та по своїй суті, відповідно, часткове визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину в межах пред`явленого обвинувачення (ч.2 ст.125 КК України), а також його показання щодо механізму отримання потерпілим тілесних ушкоджень (які різняться з показаннями потерпілого), суд розцінює це як своєрідний спосіб захисту ОСОБА_5 від висунутого обвинувачення, що випливає з положень ст.63 Конституції України і процесуальних прав обвинуваченого.

Виходячи з системного аналізу висновків проведених у справі комісійної судово-медичної експертизи №135 від 03.11.2017 року та додаткової комісійної судово-медичної експертизи №178 від 15.12.2017 року, суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_4 , а також показань свідка ОСОБА_10 (не дивлячись на те, що вона є дружиною потерпілого, так як вона попереджена судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України) щодо характеру та локалізації отриманих ним тілесних ушкоджень, оскільки показання вищевказаних осіб узгоджуються як між собою, так і з висновками вищевказаних експертиз в їх сукупності та взаємозв`язку і їм не суперечать.

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_16 про те, що спочатку першим бійку розпочав ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 захищався і що саме ОСОБА_5 після початку бійки наносив удари ОСОБА_4 в область обличчя, оскільки ці її показання узгоджується в повній мірі з показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що саме ОСОБА_5 першим почав наносити йому удари в область обличчя, а він намагався від них відбитися.

Суд також приймає протокол проведення слідчого експерименту від 27.11.2017 року з участю підозрюваного ОСОБА_12 лише в частині його показань щодо локалізації, механізму нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 саме в ділянці обличчя зправа та зліва та правого плеча потерпілого, оскільки в цій частині ці показання ОСОБА_5 не суперечать локалізації, механізму та давності утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 саме в ділянці обличчя зправа та зліва (тілесні ушкодження групи а-б) та правого плеча (тілесні ушкодження групи в) відповідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №178 від 15.12.2017 року. Поряд з цим суд враховує, що показання ОСОБА_5 при проведенні вищевказаного слідчого експерименту не відображають утворення тілесних ушкоджень в ділянці правої вушної раковини, тім`яної ділянки голови та грудної клітини зправа (ушкодження групи в), що, в своїй сукупності, вказує на те, що ОСОБА_5 намагався применшити свою роль у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 24.06.2016 року.

Суд не приймає до уваги висновок судово-медичної експертизи №205 від 04.07.2016 року в частині вказання на виявлення у потерпілого ОСОБА_4 перелому четвертого ребра зправа по середньо-ключичній лінії, оскільки в цій частині вказаний висновок спростований висновком проведеної у справі комісійної судово-медичної експертизи №135 від 03.11.2017 року; при цьому, висновок комісійної судово-медичної експертизи базується за аналізі як матеріалів кримінального провадження, так і дослідженій в своїй сукупності медичній документації щодо потерпілого ОСОБА_4 .

Також, суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що нібито у вечірній час 24.06.2016 року ОСОБА_4 вчинив протиправні дії щодо його матері ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_5 не був свідком конфліктної ситуації між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 і це йому відомо лише зі слів матері; крім цього, будь-яких доказів того, що ОСОБА_4 того вечора допустив протиправні дії щодо сусідки ОСОБА_8 , в матеріалах справи не має і про це стороною захисту будь-які докази не надавалися.

Суд, в межах розгляду даного кримінального провадження згідно обвинувального акту, що надійшов до суду, з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України про те, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд не може прийняти посилання потерпілого ОСОБА_4 на протиправні дії щодо нього зі сторони ОСОБА_12 , оскільки обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України висунуто саме ОСОБА_5 .

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, виходячи з викладеного, при призначенні виду та міри покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, те, що відповідно до ст.12 КК України цей злочин відноситься злочинів невеликої тяжкості, обстановку та обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), наслідки, що настали, те, що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені в ході сварки, яка виникла між обвинуваченим та потерпілим, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий (як встановлено в судовому засіданні згідно наявних матеріалів справи), за місцем фактичного проживання без реєстрації характеризується позитивно, не працює, перебуває в цивільному шлюбі (зі слів обвинуваченого), є працездатною особою, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, після вчинення кримінального правопорушення і до даного часу не вживав заходів щодо відшкодування завданої потерпілому шкоди здоров`ю, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також думку потерпілого щодо призначення покарання, і з урахуванням сукупності цих обставин, а також відомостей досудової доповіді органу пробації про обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання, що передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини вищевказаної статті, яке буде реальним, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся. З урахуванням цього суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому положення ч.7 ст.128 КПК України про те, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

З обвинувального акту вбачається, що процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_19 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн.).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Великобагачанський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1