Провадження № 1-кп/0186/92/18
Справа № 186/748/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року м. Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої -судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000187 від 24 квітня 2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Торезі, Донецької області, освіта вища, одруженого, маючого на утримання дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого мгвм діл.№3 шахти «Степова» ШУ «Першотравневе» ПрАТ «ДЕТЕК «Павлоградвугялля»», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на обліку в лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 квітня 2018 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився біля музикальної школи, яка розташована за адресою вул. Шкільна, буд.№22, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, де розмовляв з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час, у ході розмови між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 виникла сварка, після чого, у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, ОСОБА_6 19 квітня 2018 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, діючи умисно, в ході сварки, кулаком правої руки, наніс потерпілому один удар в ділянку голови, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани верхньої губи зліва. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №81 від 02 травня 2018 року у ОСОБА_9 виявлено механічне тілесне ушкодження у вигляді забійно-рваної рани верхньої губи зліва, яке утворилося від дії тупого чи тупих предметів по ударному механізму. Забійно-рвана рана верхньої губи зліва за ознакою розладу здоров`я відноситься до ступеню легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Після цього, припинивши свої злочинні дії відносно потерпілого, ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину.

ОСОБА_6 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні признав частково, що ударив, що був умисел, не визнає, так як потерпілий його спровокував, цивільний позов не визнав. В судовому засіданні підтвердив, що за один тиждень до події його дочка ОСОБА_10 повернулася з музикальної школи та повідомила його, що її побив хлопчик ОСОБА_11 , штрикав ручкою в спину, коли вона зробила йому зауваження, він її побив кулаками в живіт, в обличчя не бив. Дочка не здорова, вона двічі на рік проходить лікування на стаціонарі від непрохідності жовчі. Він зараз же посадив її на велосипед, догнали цього хлопця, який ішов додому, він з ним поговорив, сказав, щоб він до неї не підходив, не розмовляв і не дивився на неї, їй те ж саме сказав.

Через тиждень, тобто 19 квітня 2018 року о 18 годині 45 хвилин він забирав дочку з музикальної школи, вона вийшла в сльозах та повідомила, що цей же хлопець знову побив її вже ногами на перерві в школі, це бачили діти. Він підійшов до вчителя, та запитала, що він від неї хоче, це ж було на перерві. Він знайшов телефон мами хлопця, вчителька якась дала, остання подзвонила та сказала, що з нею хоче розмовляти батько. Він узяв телефон, запросив зустрітися, мати запитала, з якого приводу, він пояснив, що їхній син постійно б`є його дочку, вона сказала, що з ним поговорить і відключила телефон. Він їй ще зателефонував через 10 хвилин, вона йому сказала, що, яка дитина, що у неї їх п`ять. Він говорить, що регулярно б`є його доньку, вона сказала, що поговорить, що прийде зараз, він 4-5 разів дзвонив через кожні 10 хвилин, але ніхто не хотів ні розмовляти, ні їхати. ОСОБА_6 був на другому поверсі в школі, ОСОБА_8 , його дружина та їх син підіймалися по сходинах, він до них підійшов, запропонував вийти на вулицю. Вчотирьох вони вийшли з музикальної школи на вулицю, а його дочка сиділа в класі, чекала їх. ОСОБА_6 запитав хлопчика, який був від нього на відстані 2-3 метрів, чи він його пам`ятає, чи він уже з ним розмовляв, той нічого не відповів, так як його батько не давав ОСОБА_6 відкрити рота, говорив йому підвищеним тоном, що він не зрозумів, з ким зв`язався. ОСОБА_6 просив поговорити з дитиною, але ОСОБА_8 не давав, а ліз нахабно йому в обличчя. ОСОБА_6 правою рукою вдарив ОСОБА_8 в область обличчя верхньої губи, той упав, ОСОБА_6 сказав йому, що, якщо подібне далі буде відбуватися, то він буде запитувати його, так як діти неповнолітні, відповідальності не несуть. Потім подав йому руку, підняв його, бо бачив, що він не в змозі піднятися, сам пішов у клас по дочку. Коли вийшли з дочкою, посадив її на велосипед, запитав у потерпілого, чи відчув він те, що відчувала його донька. Той взяв з машини монтировку, сказав, що зразу він йому зробить, що той теж відчує, зробить все, щоб посадити ОСОБА_6 у в`язницю, погрожував, що прийде до нього без всіх, це все відбувалося при дочці. Вони з дочкою поїхали додому. ОСОБА_6 був тверезим. Після цієї події, через тиждень музикальна школа закрилася, діти не бачилися, вони ходять у різні школи, але в музикальній школі один раз на тиждень попадають разом на один урок сольфеджіо.

Свідок ОСОБА_12 підтвердила в судовому засіданні, що 19 квітня 2018 року о 18.30 - 18.45 годині вона з чоловіком ОСОБА_13 приїхали до музикальної школи, почали підніматися по сходах, зустріли чоловіка, який запитав, чи вони батьки хлопчика, він їх чекав 30-40 хвилин, вони відповіли, що так, перед цим він їй дзвонив з телефону вчителя по скрипці два чи три рази, сказав, що її син, начебто, ображає його дочку, вона йому відповіла, що у неї їх п`ять, він уточнив, що в окулярах, але її син спокійний, не конфліктний. Вона пішла на другий поверх до вчителів, так як у неї сім дітей навчається в музикальній школі, вона хотіла вияснити свої питання. Чоловік з сином ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшли на вулицю. Вона на другому поверсі була дві-три хвилини, зустріла вчителя по скрипці ОСОБА_16 , але їй були потрібні інші вчителі: по фортепіано, яких не було. Вона вийшла зі школи, побачила, як син ОСОБА_17 плаче, труситься, повернувся до неї та показує на батька, вона подивилася на останнього, у нього було все обличчя в крові та він держав руки перед ОСОБА_15 , просив не підпускати його до сина, заспокоював ОСОБА_15 , який кричав, що приїде та переламає ноги всім їхнім дітям. Вона витягла у чоловіка з кишені ключі від автомобіля, посадила сина в машину, піднялася на другий поверх школи дізнатися у вчителів музичної літератури та сольфеджіо прізвище чоловіка, який напав на її чоловіка. Вони сказали, що це ОСОБА_18 , проживає по АДРЕСА_2 , працює на шахті. В цей час останній забрав дочку з класу. Вона вийшла, сіла в машину, а ОСОБА_15 ще катався на велосипеді з дочкою, залякував їх, вони поїхали в приймальне відділення Першотравенської ЦМЛ. Вона не бачила, як ОСОБА_15 бив чоловіка, там нікого, крім її чоловіка та сина, не було. В лікарні надали чоловіку медичну допомогу: зашили розірвану губу всередині та ззовні. В лікарню приїхала поліція, її викликали працівники лікарні.

Вона розмовляла з сином, він розповів, що був на уроці, дівчина намалювала на дошці дівчинку та показала пальцем на нього, сказавши, що це він, потім підійшла до нього, вдарила по коліну ногою, стала на стілець, бо він двома стільцями від неї відгородився, потім і він став на стілець, дав їй здачі теж по нозі, чим, не знає. Вона подзвонила батькові. До цього ще був конфлікт, але за що, не розповідав. ОСОБА_15 особисто з сином говорив.

Свідок ОСОБА_19 підтвердив суду, що він сидів у класі музикальної школи на останній парті, ОСОБА_15 намалювала крейдою на дошці в класі дівчинку та сказала, що це він. Останній обізвав її дурною, та пішла на нього, він перегородив дорогу стільцем, вона стала на нього і почала бити ОСОБА_19 ногами по колінах, він став на другий стілець, на якому сидів, і почав бити її у відповідь ногами по ногах, нижче колін, скільки разів ударив, не пам`ятає. Вона сіла за парту та почала плакати. Коли закінчився урок, він пішов додому, вдома бабусі подзвонив тато, сказав, щоб він вийшов у двір і сів до нього в машину. Він з татом і мамою автомобілем приїхали до музикальної школи, зайшли в школу, коли піднімалися по сходах на другий поверх, зустріли ОСОБА_15 батька ОСОБА_15 . Він сказав татові піти на вулицю, поговорити. Мама пішла до вчителів, а він з татом і ОСОБА_15 вийшли з школи на вулицю. Дівчинки не було. ОСОБА_20 став за батьком, а ОСОБА_15 батько дівчинки перед його татом, ударив тата правою рукою по обличчю, в губу один раз. Після удару тато впав на спину, піднявся та почав заспокоювати ОСОБА_15 . Останній сказав, що тато відчув біль, яку відчувала його дочка. Вийшла зі школи матуся, запитала, що трапилося, він матусі розповів, що ОСОБА_15 вдарив татуся, вона взяла з правої кишені останнього ключі від автомобіля, посадила його в машину, він далі нічого не чув, татусь продовжував стояти з ОСОБА_15 , коли тато сів у машину, приблизно через 30-60 секунд, ОСОБА_15 сів на велосипед і почав їздити навколо їхньої машини, при цьому, говорив, що тато відчув біль, як його донька. Потім дівчинка вийшла зі школи, ОСОБА_15 посадив її на велосипед і вони поїхали. Він з батьками поїхав у лікарню, там татові наклали шви, він не бачив, потім поїхали в поліцію, там тато написав заяву, він з мамою також писав. До цього з дівчинкою у нього був ще конфлікт взимку в музикальній школі, в цьому ж кабінеті, але він не пам`ятає який. Він розмовляв з батьком дівчинки ОСОБА_15 один раз взимку по першому конфлікту.

Свідок ОСОБА_21 підтвердила в судовому засіданні, що весною 2018 року, приблизно о 19.00 годині, вона вийшла з музикальної школи, йшла додому, почула голосну розмову, незадоволений голос одного чоловіка. Там був хлопчик і два чоловіка, подивилася, чоловік лежав навзнак на спині, вона зупинилася, щоб надати допомогу, повернулася, а він уже стояв, передбачає, що був удар, так як чоловік лежав, хотіла викликати поліцію, вийшла якась жінка, його дружина, вона зрозуміла, що жінка з ними, що без неї розберуться та пішла додому. Це відбувалося швидко, моментально, можливо, біля хвилини.

Свідок ОСОБА_22 підтвердила суду, що весною 2018 року, в кінці навчального року, після 17.00 години, після першого уроку вона вийшла на перерву, діти розповіли, що ОСОБА_23 сказала, що ОСОБА_24 ударив її, що у них була бійка, хто кого, не зрозуміло. ОСОБА_10 спровокувала ОСОБА_14 , щось на дошці намалювала, сказала, що то він ОСОБА_14 , точно не знає, ОСОБА_10 сиділа, нахиливши голову, начебто, сльози були, вона поговорила з ОСОБА_14 , що дівчат ображати не можна. Після уроку діти пішли додому, в коридорі стояв батько ОСОБА_15 з ОСОБА_10 , викликав її в коридор, запитав, де вона була, що у неї там на уроці твориться. Вона сказала, що на уроці в неї нічого не твориться, а що на перерві трапилося, то це ж діти. Вони в учительській знайшли вчителя, у якого навчається ОСОБА_14 , - ОСОБА_25 , вона дала телефон батьків ОСОБА_14 , через 7-10 хвилин прибігла його мама ОСОБА_13 в учительську та сказала, що ОСОБА_15 вдарив папу ОСОБА_14 , просила ще якийсь телефон. У неї в класі 8-9 учнів, до цього ніяких конфліктів між ними не було.

Свідок ОСОБА_26 підтвердила в судовому засіданні, що в квітні 2018 року о 17.00 годині вона була в кабінеті, її викликала ОСОБА_27 в коридор з татом дівчинки ОСОБА_15 і черговою школи, вона вийшла та дізналася, що її учень ОСОБА_17 образив чи вдарив дівчинку ОСОБА_15 , вони попросили телефон батьків хлопчика, вона дала свій телефон, щоб вони подзвонили. Тато дівчинки був злий, телефонував мамі ОСОБА_14 , вона номер набрала, він сказав, що чекає його в школі, розмови вона не чула, так як у неї був урок. Потім ще раз попросили телефон, батько дівчинки ще раз дзвонив, батьки ОСОБА_14 обоє приїхали, вона з мамою була в школі, а тато з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшли на вулицю. Обстановка була не дуже приємною. Дівчинка сиділа в іншому класі, а вони з мамою хлопчика в коридорі школи, думали, що поговорять і все. Вона нічого не бачила, так як знаходилася в школі.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила суду, що ОСОБА_14 вона не знає, разом навчаються в музикальній школі на уроках сольфеджіо кожного четверга. Весною цього року вони на уроці писали, ОСОБА_14 сидів позаду неї, штрикнув її ручкою, на перерві вона підійшла до дошки, так як дуже любить малювати, намалювала дівчинку, ОСОБА_14 підійшов крадькома до неї і вдарив її ногою в ногу, вона бити його не хотіла, лише хотіла дати здачі, він закрився стільцем, вона відсунула стілець і вдарила його несильно ногою по нозі, він розізлився і вдарив її ногою по нозі один раз ще сильніше, вона почала плакати, так як було боляче, подруги її почали жаліти. Вона все розповіла вчителю, яка сказала, щоб ОСОБА_14 більше так не робив, що дівчат не можна ображати, бо хлопці сильніші. До цього випадку, за 1-2 місяці він її був штовхнув, вона впала, її тато розмовляв з ОСОБА_14 , він пообіцяв, що більше не буде. На сьогоднішній день вона з ОСОБА_14 іноді бачаться на перерві, так як її перевели в інший клас музикальної школи. Вона також бачила, як батько ОСОБА_14 ОСОБА_13 погрожував її татові залізякою, коли вони вже їхали додому на велосипеді.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням продовжити розгляд справи в його відсутність, просить позовну заяву задовільнити повністю та призначити покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні були досліджені письмові докази, які підтверджують факт вчинення обвинуваченим злочину, а саме: витяг з ЄРДР №0000187 від 24 квітня 2018 року, згідно якого 19 квітня 2018 року з письмовою заявою звернувся ОСОБА_8 до чергової частини Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 19 квітня 2018 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, невідома особа, знаходячись біля музикальної школи, по вул.Шкільна, буд.№22, м.Першотравенська, нанесла тілесні ушкодження у вигляді забитої рани верхньої губи зліва, правова кваліфікація ч.2 ст.125 КК України (а.с.1); рапорт помічника чергового начальнику Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яким підтверджується, що 19 квітня 2018 року з Першотравенської ЦМЛ надійшло повідомлення про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями у вигляді забитої рани верхньої губи, які йому завдав невідомий в ході сварки (а.с.5); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 квітня 2018 року, згідно якого потерпіли ОСОБА_8 звернувся з усною заявою в Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 19 квітня 2018 року о 18 годині 40 хвилин біля входу в музикальну школу, по вул.Шкільна, буд.№22, м.Першотравенська, невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани верхньої губи зліва (а.с.6-7); довідка КЗ «Першотравенська ЦМЛ «ДОР»», якою підтверджується, що 19 квітня 2018 року о 18 годині 45 хвилин до приймального відділу лікарні звернувся ОСОБА_8 , 1977 року народження, з діагнозом забита рана верхньої губи зліва (а.с.14); висновок експерта №81 від 02 травня 2018 року, яким підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_8 виявлене механічне тілесне ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва (на всю товщу м`яких тканин), яке утворилося по ударному механізму від дії тупого, твердого предмету та могло бути отримане при умовах та обставинах, на які він указує; дане тілесне ушкодження за своїм характером відноситься до легких тілесних пошкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, впродовж більше шести днів, але не більше, як три тижні (21 день) (а.с.18, 19); копії з амбулаторної карти ОСОБА_8 , якими підтверджується, що останній лікувався (а.с.20-22); копії квитанцій на суми: 43 гривні 15 копійок, 427 гривень 50 копійок та 5 гривень 40 копійок, якими підтверджується придбання потерпілим ліків та перчаток (а.с.30); постанова про перекваліфікацію кримінального провадження з ч.1 ст.125 на ч.2 ст.125 КК України від 04 травня 2018 року (а.с.43).

При таких обставинах суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доказаною повністю.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_28 по ч.2 ст.125 КК України правильна, за ознакою умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що він скоїв злочин невеликої тяжкості, особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дочку, потерпілий щодо міри покарання покладається на розсуд суду, та вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

На підставі ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Частина 1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України передбачають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст.23 ЦК України встановлює відшкодування моральної шкоди:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. (Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону N 3261-IV від 22.12.2005)

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідність ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до Закону.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди, завданої злочином, слід задовільнити частково.

Обговорюючи розмір відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне в цій частині позов задовільнити та стягнути з обвинуваченого - ОСОБА_6 на користь потерпілого - ОСОБА_8 майнову шкоду, завдану злочином, в сумі 476 гривень 05 копійок.

Щодо стягнення моральної шкоди суд враховує характер і об`єм фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого від отриманих тілесних ушкоджень, тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової і соціальної реабілітації, те, що це привело до значних важких змін його життєвих зв`язків, він потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Суд враховує, що у відповідність п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що у відшкодування моральної шкоди потерпілому необхідно стягнути з обвинуваченого, в межах заявлених позовних вимог, 1000 гривень за перенесені душевні страждання від отриманих тілесних ушкоджень, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 1020 (однієї тисячі двадцяти) гривень.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди, завданої злочином, задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, 476 гривень 05 копійок, моральної - 1000 гривень, всього 1476 гривень 05 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

На вирок може бути подана скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 .