Справа № 461/5726/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження № 0002788 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2016р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України зі від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
за ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 345 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Львова, українця, громадяна України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого вироком 17.05.2016 Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1360 грн., штраф сплачений; 07.12.2017 Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 25.07.2018 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі,

за ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2017 року, приблизно о 18 год.00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Шота Руставелі навпроти будинку № 34 у м. Львова, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які із застосуванням фізичної сили завели потерпілого ОСОБА_7 у під`їзд вказаного будинку, застосувавши засіб сльозогінної та дратівливої дії, внаслідок чого потерпілий не міг чинити опір, почали обшукувати останнього та відкрито заволоділи його золотим ланцюжком з хрестиком загальною вагою 15 грам вартістю 1000грн., та гаманцем, вартістю 400грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000грн., банківською карткою «Райфайзен банк Аваль», виданої на ім`я ОСОБА_7 , чим своїми діями завдали потерпілому, згідно висновком судово-медичної експертизи № 937 від 27.06.2017 легкі тілесні ушкодження та матеріальну шкоду на суму 2400грн.
26 червня 2017 року ОСОБА_5 приблизно о 18год.00хв. перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_4 , де він за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 відкрито заволоділи майном останнього та будучи викритими працівниками поліції, з метою уникнення законного затримання працівниками УКР ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які виконували свої завдання з забезпечення публічної безпеки та порядку в публічних місцях, відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», застосував до останніх засіб сльозогінної та дратівливої дії, заподіявши ОСОБА_9 згідно висновком судово-медичної експертизи № 943 від 27.06.2017 хімічні опіки кон`юнктиви та шкіри обличчя 1 ступеня, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, а ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 942 від 27.06.2017 хімічні опіки кон`юнктиви та шкіри обличчя 1 ступеня, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинувачених.
Вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повністю підтверджується їх показами, щирим каяттям у скоєному.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою винну у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України, зокрема, те, що 26 червня 2017 року, приблизно о 18год.00хв., перебуваючи по АДРЕСА_4 він за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з корисливих мотивів із застосуванням насильства вчинив грабіж потерпілого ОСОБА_7 та з метою ухилення від відповідальності заподіяв тілесні ушкодження працівникам поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під час затримання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою винну у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, зокрема, те, що 26 червня 2017 року, приблизно о 18год.00хв., перебуваючи по АДРЕСА_4 він за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з корисливих мотивів із застосуванням насильства вчинив грабіж потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винну у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, зокрема, те, що 26 червня 2017 року, приблизно о 18год.00хв., перебуваючи по АДРЕСА_4 він за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з корисливих мотивів із застосуванням насильства вчинив грабіж потерпілого ОСОБА_7 .

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченими та матеріалів кримінального провадження, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинувачених у вчиненні злочинних дій.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, повторно та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, молодий вік.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, раніше не судимий, на момент скоєння кримінального правопорушення мав вісімнадцять років, а також щиро розкаявся у скоєному, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч.2 ст.186 КК України
У відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи особу винного та інші обставини суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовування, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочинів визнав повністю, раніше судимий, вчинив злочин протягом випробувального терміну за попереднім вироком, що на думку суду свідчить про схильність до продовження злочинної діяльності та його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а відтак обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 345 КК України у межах санкції та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.345 КК України, та шляхом приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із встановлення випробувального строку тривалістю 2 роки. Таке покарання суд вважає достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який вину у вчинену злочину визнав повністю, раніше судимий, що на думку суду свідчить про схильність до продовження злочинної діяльності та його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а відтак обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції та шляхом приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25 липня 2018 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки двох місяців позбавлення волі. Таке покарання суд вважає достатнім для його виправлення і попе6редження скоєння нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого:
ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених:
ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі
ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбачених ч.2 ст. 186 та ч. 2 ст. 345 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати покарання, визначене вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року строком 1 (один) місяць та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання 4(чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 26.06.2017 р.
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів передбаченого:
ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати покарання, визначене вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25 липня 2018 року строком 1 (один) місяць та остаточно ОСОБА_6 визначити покарання 4(чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 15.05.2018 року.
Речові докази: балончик розпилювальної дії в металевому корпусі чорного кольору без будь-яких маркувальних позначень знищити.

Гаманець темно коричневого кольору, із грошовими коштами в сумі 1000,00 грн., п`ять банкнот номіналом 200 грн., банківська картка «Райффайзен банк Аваль» та дисконтні картки залишити у власності потерпілого ОСОБА_13 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1