Справа № 204/4387/18
Провадження № 1-кп/204/595/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 : ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000552 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2018 року з Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 надійшов, затверджений прокурором цієї прокуратури ОСОБА_3 , обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення даного обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000552 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України прокурору у зв`язку із невідповідністю ч.2 п.п.2,3,5 ст.291 КПК України. В обґрунтування зазначив, що вважає, що досудове розслідування здійснено неповно, наявна невідповідність даних процесуальних документів фактичним обставин події. На 2 аркуші обвинувального акту вказано, що ОСОБА_8 зрізав камеру відео-спостереження, однак в протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 від 07.06.2018р. вказано що ОСОБА_8 , від`єднав камеру з місця встановлення, що не відповідає обставинам які прокурор вважає встановленими і протирічить обвинувальному акту. Також, з матеріалів провадження орган досудового розслідування нібито встановив що потерпілого ОСОБА_11 . ОСОБА_8 бив статуеткою, яка є речовим доказом, однак наявна фактична обставина відсутня у обвинувальному акті, як і інші обставини об`єктивної і суб`єктивної сторони злочину. Крім того, вказано що ОСОБА_8 разом з невстановленою особою нанесли ОСОБА_12 один удар в обличчя і не менш ніж 16 по тулубу. Однак вказані обставини кримінального провадження вказані у обвинувальному акті не дають змоги встановити хто саме і скільки наніс вдарів потерпілому, в яких саме вдарах обвинувачується ОСОБА_8 . Також, в протоколах допиту потерпілий ОСОБА_5 вказує, що він є громадянином України та працює менеджером ФОП « ОСОБА_13 », а в обвинувальному акті вже вказаний як громадянин РФ, тимчасово не працюючий. Окрім того, обвинувальний акт не завірений печаткою Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 та не має ознак офіційного документу роз`яснення щодо якого дав Верховний суд України в одному зі своїх рішень. Отже формулювання обвинувачення та виклад обставин не відповідає доказам кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника і просив повернути обвинувальний акт прокурору.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 відмовити, зазначивши, що зазначене кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, тому він вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 може бути призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Зазначені захисником у клопотанні щодо повернення обвинувального акту вказані розбіжності можливо вточнити та встановити під час судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, просили в задоволенні клопотання ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору, відмовити.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального атку прокурору задоволенню не підлягає, а кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обставини, зазначені захисником ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору, як такого що не відповідає вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження під час судового засідання.

Також, в підготовче судове засідання захисником ОСОБА_4 подана скарга на дії слідчого СВ Чечелівського ВП ОСОБА_14 , які виразилась у порушенні з 05.04.2018 року прав захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_8 передбачених п.16, п.19, ч.1 статті 7 КПК України безпосередньо досліджувати показання, речі і документи у кримінальному провадженні, які він просив визнати протиправними, а також просив визнати протиправними дії слідчого ОСОБА_14 , викладені у постанові про відмову у задоволенні клопотання і визнанні захисником ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_4 від 18.04.2018 року, а також дії з закінчення досудового розслідування, що позбавило можливості підозрюваного ОСОБА_15 надати покази, які він бажав викласти власноруч і мали великий об`єм, беручи до уваги його серцеве хронічне захворювання та погане самопочуття.

Згідно ч.2 ст.303 КПК україни, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно обставин викладених у скарзі, якими захисник обґрунтовує свої вимоги, зазначаючи, що він вважає, що слідчим порушено загальні засади кримінального провадження у вигляді безпосередності дослідження показів, речей і документів, диспозитивності і з 05.04.2018 року усі зібрані у кримінальному провадженні №0000552 за ч.2 ст.187 КК України відносно ОСОБА_8 докази незаконні, є неналежними і не можуть бути дослідженні в суді, вбачається, що фактично захисник звертається до суду із скаргою щодо вирішення питання допустимості доказів у даному кримінальному провадженні.
А, статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Вразховуючив виладене, суд вважає, що в задоволенні вказаних скарги слід відмовити, оскільки вона не є предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 314-316 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження №0000552 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, 77-Б, о 16.00 годині 29 жовтня 2018 року.
Судовий розгляд провадити одноособово суддею.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

В задоволенні скарги, поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, захисником ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1