печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.05.2018 Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.12.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 27.06.2017 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання строком на 5 місяців 16 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 08.11.2017 приблизно о 06 год. 50 хв. знаходячись на ескалаторі пересадочного вузла станцій метро «Майдан Незалежності» - «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, знаходячись поруч із ОСОБА_6 побачив у правій зовнішній кишені куртки, в яку був вдягнений останній, мобільний телефон, в цей час у нього виник умисел на викрадення чужого майна останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого та тим, що за його діями ніхто з пасажирів не спостерігає, 08.11.2017 приблизно о 06 год. 55 хв. діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи на ескалаторі пересадочного вузла станцій метро «Майдан Незалежності» - «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, таємно викрав із правої зовнішньої кишені куртки, в яку був вдягнений ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «HUAWEI GR-5», сірого кольору, який належить потерпілому, спричинивши останньому матеріальну шкоду.
Однак, ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий іншими пасажирами та доставлений до кімнати поліції станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, тим самим вчинив закінчений замах на викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини обвинувачення, свої показання під час досудового розслідування. Підтвердив фактичні обставини справи, викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, зазначив, що стосовно обставин справи додати нічого.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні діяння, що йому інкримінується, доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, слід визнати щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи з наведеного та враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 діяння, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, наявність непогашеної судимості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, стан здоров`я, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та з урахуванням вчинення злочину під час іспитового строку за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2015 року остаточно - за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно до ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України з урахуванням змісту вироку Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2015 року за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

-судової товарознавчої експертизи № 12-4/1490 від 17.11.2017, що складає 296,61 грн.
Речовий доказ, а саме:

- мобільний телефон марки «Huawei», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з 09.11.2017 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1