Справа № 545/1440/18
Провадження № 1-в/545/364/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розумівка Олександрівського району Кіровоградської області , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого ,раніше судимого :

1)14.11.2014 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 3 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

Засудженого 29.05.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 185 ч. 3,185 ч.2, 15 ч.1,289 ч.2,289 ч.2,70 ч.1, 72 ч.5 КК України до 5 років позбавлення волі, зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період із 18.11.2015 року по день набрання вироком законної сили;

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.12.2017 року вирок від 29.05.2017 року змінено в частині призначення покарання, засуджено за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 15 ч. 1,289 ч. 2,289 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.

Про умовно-дострокове звільнення ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув 1/2 строку покарання і довів своє виправлення.

Від засудженого до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, прохає заяву задовольнити.

Від представника адміністрації колонії ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви засудженого заперечує, оскільки ОСОБА_4 не довів свого виправлення.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений своєю поведінкою за весь час відбування покарання не довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_4 засуджений 29.05.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 185 ч. 3,185 ч.2, 15 ч.1,289 ч.2,289 ч.2,70 ч.1, 72 ч.5 КК України до 5 років позбавлення волі, зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період із 18.11.2015 року по день набрання вироком законної сили;

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.12.2017 року вирок від 29.05.2017 року змінено в частині призначення покарання, засуджено за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 15 ч. 1,289 ч. 2,289 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.

Встановлено, що засудженим відбута 1/2 строку покарання . В Божковській виправній колонії № 16 відбуває покарання із 07.02.2018 року.

За весь час відбування покарання засуджений мав 2 стягнення та 1 заохочення, застосоване 29.06.2018 року, після звернення до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення.

Як вбачається із характеристики на ОСОБА_4 від 22.02.2017 року, останній характеризується негативно, під час бесіди з представниками адміністрації поводить себе не тактовно, агресивно ( а.о.с. 59 ).

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_4 , затверджених начальником Божковської ВК № 16 від 26.03.2018 року, 27.08.2018 року ( а.о.с. 112,128 ) вбачається, що останній характеризується посередньо.

Відповідно до витягів із протоколів засідання комісії ВК № 6 від 26.03.2018 року вбачається, що засудженому було відмовлено в заміні умов тримання, заміні не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, умовно-достроковому звільненні, оскільки останній не став на шлях виправлення ( а.о.с. 114,118,124 ).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства;
повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує особу засудженого, тяжкість скоєного злочину, дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що застосування до засудженого 1-го заохочення на протязі всього періоду відбування покарання ,свідчить про позитивні тенденції в його поведінці , але встановлені судом обставини , дані про особу засудженого не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою ОСОБА_4 довів своє виправленні і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1