УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2647/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 321 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
20 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, громадянки України, із вищою освітою, працюючої провізором в КП «Аптека № 86», незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
обвинуваченої за ч.2 ст. 321, ч.3 ст. 321 КК України, -
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин вчинення злочинів, встановлених судом, доведеності вини обвинуваченої та призначеного покарання, просить вирок суду змінити. Виключити з вироку посилання на кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.321 КК України та про засудження її за ч.2 ст.321 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., і призначення останній покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України. Ухвалити рішення, яким вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.3 ст.321 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В решті вирок залишити без змін. Вважає, що вирок підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що встановлені судом злочинні дії ОСОБА_7 повністю охоплюються ч.3 ст.321 КК України та додаткової кваліфікації за ч.2 ст.321 КК України не потребують.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 321, ч.3 ст. 321 КК України та призначено їй покарання:
- за ч.2 ст.321 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
- за ч.3 ст.321 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 не обирався.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , працюючи провізором у комунальному підприємстві «Аптека № 86» (надалі - КП «Аптека № 86»), яке знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська 10, допустила порушення встановлених правил відпуску сильнодіючих лікарських засобів за наступних обставин.
Так, відповідно до п.п. 2.1, 2.10 посадової інструкції провізора, затвердженої завідувачем КП «Аптека № 86» 10.01.2013 року, ОСОБА_7 здійснює прийом рецептів та оформляє їх до відпуску, перевіряє відповідність та правильність оформлення рецептурного бланка, термін дії рецепту, сумісність призначення, відповідність назначення та способу застосування, відповідність призначення дози сильнодіючих та отруйних лікарських засобів, віку хворого, норми одноразового відпуску.
13.02.2017 року в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», п. 17 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 360 від 19.07.2005 року, та своїх посадових інструкцій, перебуваючи за місцем роботи в КП «Аптека № 86», що розташована в м.Бердичів, вул. Житомирська, 10, ОСОБА_7 допустила порушення правил відпуску сильнодіючого препарату «Соннат», що містить «зопіклон», який згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 року підлягає предметно-кількісному обліку та відноситься до переліку сильнодіючих лікарських засобів, здійснивши відпуск лікарського засобу «Сонован» замість зазначеного лікарського засобу «Соннат» в рецептурному бланку форми № 1 для виписування лікарських засобів, які підлягають предметно-кількісному обліку, виписаного лікарем первинної медично-санітарної допомоги Бердичівського міського центру ОСОБА_9 , хворому ОСОБА_10 1937 р.н.
В подальшому, 14.02.2017 року в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», п. 17 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 360 від 19.07.2005 року, та своїх посадових інструкцій, перебуваючи за місцем роботи в КП «Аптека № 86», що розташована за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 10, ОСОБА_7 повторно допустила порушення правил відпуску сильнодіючого препарату «Соннат», що містить «зопіклон», який згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 року підлягає предметно-кількісному обліку та відноситься до переліку сильнодіючих лікарських засобів, здійснивши відпуск лікарського засобу «Сонован» замість зазначеного лікарського засобу «Соннат» в рецептурному бланку форми № 1 для виписування лікарських засобів, які підлягають предметно - кількісному обліку, виписаного лікарем Андрушівської центральної міської лікарні ОСОБА_11 хворому ОСОБА_12 , 1968 р.н.
Також, 15.02.2017 року в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», п. 17 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 360 від 19.07.2005 року, та своїх посадових інструкцій, перебуваючи за місцем роботи в КП «Аптека № 86», що розташована за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 10, ОСОБА_7 повторно допустила порушення правил відпуску сильнодіючого препарату «Соннат», що містить «зопіклон», який згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 року підлягає предметно-кількісному обліку та відноситься до переліку сильнодіючих лікарських засобів, здійснивши відпуск лікарського засобу «Сонован» замість зазначеного лікарського засобу «Соннат» в рецептурному бланку форми № 1 для виписування лікарських засобів, які підлягають предметно-кількісному обліку, виписаного лікарем Бердичівської центральної міської лікарні ОСОБА_13 хворому ОСОБА_14 , 1930 р.н.
Крім цього, 17.02.2017 року в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», п. 17 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 360 від 19.07.2005 року, та своїх посадових інструкцій, перебуваючи за місцем роботи в КП «Аптека № 86», що розташована за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 10, ОСОБА_7 повторно допустила порушення правил відпуску сильнодіючого препарату «Соннат», що містить «зопіклон», який згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 року підлягає предметно-кількісному обліку та відноситься до переліку сильнодіючих лікарських засобів, здійснивши відпуск лікарського засобу «Сонован» замість зазначеного лікарського засобу «Соннат» в рецептурному бланку форми № 1 для виписування лікарських засобів, які підлягають предметно-кількісному обліку, виписаного лікарем первинної медично-санітарної допомоги Бердичівського міського центру ОСОБА_15 хворому ОСОБА_16 , 1986 р.н.
Також, 20.02.2017 року в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», п. 17 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 360 від 19.07.2005 року, та своїх посадових інструкцій, перебуваючи за місцем роботи в КП «Аптека № 86», що розташована за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 10, ОСОБА_7 повторно допустила порушення правил відпуску сильнодіючого препарату «Соннат», що містить «зопіклон», який згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 року підлягає предметно-кількісному обліку та відноситься до переліку сильнодіючих лікарських засобів, здійснивши відпуск лікарського засобу «Сонован» замість зазначеного лікарського засобу «Соннат» в рецептурному бланку форми № 1 для виписування лікарських засобів, які підлягають предметно-кількісному обліку, виписаного лікарем Бердичівської центральної міської лікарні ОСОБА_17 хворому ОСОБА_18 , 1978 р.н.
Крім цього, 20.02.2017 року в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», п. 17 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 360 від 19.07.2005 року, та своїх посадових інструкцій, перебуваючи за місцем роботи в КП «Аптека № 86», що розташована за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 10, ОСОБА_7 повторно допустила порушення правил відпуску сильнодіючого препарату «Соннат», що містить «зопіклон», який згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 підлягає предметно-кількісному обліку та відноситься до переліку сильнодіючих лікарських засобів, здійснивши відпуск лікарського засобу «Сонован» замість зазначеного лікарського засобу «Соннат» в рецептурному бланку форми № 1 для виписування лікарських засобів, які підлягають предметно-кількісному обліку, виписаного лікарем Бердичівської центральної міської лікарні ОСОБА_17 хворому ОСОБА_19 1968 р.н.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_7 в підтримання позиції прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції не було, їй роз`яснено, що у даному випадку, вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, висновки суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 , при обставинах, викладених у вироку відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюються.
Разом з тим, апеляційним судом встановлено неправильне застосування місцевим судом закону про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Призначаючи остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції застосував ч.1 ст. 70 КК України та призначив останній покарання за сукупністю злочинів.
Проте, виходячи з положень ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення покарання за сукупністю злочинів застосовується у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 визнана винною в порушенні встановлених правил відпуску сильнодіючих лікарських засобів (що кваліфіковано за ч.2 ст. 321 КК України) та в порушенні встановлених правил відпуску сильнодіючих лікарських засобів, повторно (що кваліфіковано за ч.3 ст. 321 КК України).
Враховуючи, що ч.3 ст. 321 КК України передбачає протиправні дії, які полягають в порушенні встановлених правил відпуску сильнодіючих лікарських засобів, вчинені повторно, кваліфікація встановлених судом злочинних дій ОСОБА_7 повністю охоплюється ч.3 ст. 321 КК України та додаткової кваліфікації за ч.2 ст. 321 КК України не потребує.
Крім того, судом першої інстанції застосовано ч.1 ст. 70 КК України, яка при таких обставинах не підлягає застосуванню, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з вироку посилання суду про визнання винуватою ОСОБА_7 за ч.2 ст.321 КК України та призначення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.3 ст.321 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: