Справа № 216/867/18
Провадження № 1-кс/216/3219/18
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

04.07.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах водія ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник водія ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в прядку статті 174 КПК України у кримінальному провадженні № 0000410 від 23.02.2018 року.

В обгрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 видане 14.11.2017 ТСЦ 1248 належить ОСОБА_5 , був накладений арешт та заборонено власнику та уповноваженим ним особам відудження та розпорядження належним автомобілем.
04.04.2018 року слідчим суддею винесено ухвалу про часткове скасування арешту з вказаного автомобіля.

З постанови слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 02.06.2018 року вбачається, що кримінальне провадження закрито, в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

В зв`язку з тим, що в подальшому відпала потреба у проведені досліджень зазначеного транспортного засобу, оскільки вказане кримінальне провадження закрито, тому на підставі положень ч. 1,2 ст. 174 КПК України, представник заявника просив суд скасувати арешт на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Представник заявника ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, на задоволені клопотання наполягав.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання також надав заяву про розгляд справи в його відсутність, оскільки він зайнятий в іншому кримінальному процесі, не заперечує щодо скасування арешту майна, оскільки кримінальне провдження закрито.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, що представлені в обґрунтування клопотання, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, згідно ст.174 КПК України зазначено коло осіб які мають право заявити клопотання про скасування арешту майна. Серед вказаних осіб зазначені законний представник, власник майна або інший володілець.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб».

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 видане 14.11.2017 ТСЦ 1248 належить ОСОБА_5 , був накладений арешт та заборонено власнику та уповноваженим ним особам відудження та розпорядження належним автомобілем (а.с.10-11).
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року скасовано частково арешт на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 видане 14.11.2017 ТСЦ 1248 належить ОСОБА_5 , в частині дозволити власнику чи іншій уповноваженій особі використання автомобіля марки Фольксваген Пассат, р/н НОМЕР_1 (а.с. 3-4).

Судом встановлено, що 02.06.2018 року слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження було закрито, в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України (а.с.2).
Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"

В ч.4 ст.173 КПК України визначено, що при задоволенні клопотання про арешт майна застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а також необхідно врахувати наслідки арешту майна для інших осіб. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що існування подальшої заборони на володіння і користування своїм майном являється непропорційним та непомірним тягарем для володільця, що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини і основних свобод і свавільним обмеженням права власника на мирне володіння своїм майном (Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 р. справа "East/West Alliance Limited" проти України").

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах водія ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме з автомобіля на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 видане 14.11.2017 ТСЦ 1248 належить ОСОБА_5 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1