УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8236/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 липня 2018 року про обрання запобіжного заходу,, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 03 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 29.08. 2018 року включно.
Так за фактом, що ОСОБА_7 26.06.2018 р. разом з невстановленими слідством особами, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет, вчинили розбійний напад та заволоділи грошовими коштами у сумі 300 доларів, які належать ОСОБА_12 .
01.07.2018 року ОСОБА_7 затримано, 02.07.201 8 р. повідомлено про підозру.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого скасувати та застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею не було взагалі взято до уваги, що вагомих доказів про те, що дані правопорушення були вчинені ОСОБА_7 у слідства відсутні, ОСОБА_7 раніше не судимий, має молодий вік, міцні соціальні зв`язки ( дружину та малолітню доньку), постійне місце проживання, позитивну характеристику. Також зазначає, що ОСОБА_7 немає сенсу переховуватись від слідчих органів, так, як кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється, ОСОБА_13 не вчиняв., визнав свою вину лише в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , з яким у них напередодні виник конфлікт, відносно організації сумісного бізнесу і ОСОБА_7 не втримався і наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_9 , який на даний час, як відомо стороні захисту, не зміг бути допитаний працівниками поліції в зв`язку з тим, що ОСОБА_9 зловживає наркотичними засобами і місце перебування його на даний час невідоме). У зв`язку з цим, вважає жодним чином не обґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні. Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).
Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, один з яким є злочином середньої тяжкості, а інші тяжкими. Враховуючи його вік, особу підозрюваного, кількість вчинених злочинів, те, що він є мешканцем іншої області, наявні підстави вважати, що під загрозою тяжкістю покарання, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, потерпілих, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки прокурором не доведено, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваному немає сенсу переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливати на інших учасників кримінального провадження, оскільки він частково визнав свою вину лише в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, проте доводи наразі є передчасними та не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 є одруженим, має малолітню дитину, постійне місце проживання, позитивну характеристику, заслуговують на увагу колегії суддів, проте не можуть бути в даному випадку враховуючи всі обставини провадження безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів та наявність ризиків пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, як просить сторона захисту в апеляційній скарзі, оскільки такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, не зможе в даному випадку забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з мотивів наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 липня 2018 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: