Справа № 570/3398/17
Номер провадження 1-кс/570/69/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року
Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили, 24) клопотання старшого слідчого СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного 26 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
про тимчасовий доступ до документів,
в с т а н о в и в:
покликаючись на обгрунтовані підстави вважати, що ліквідатором ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » арбітражним керуючим ОСОБА_4 вчинені незаконні дії під час ліквідаційної процедури, тому в її офісі відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2013 № 447/5 «Про затвердження Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)», зберігаються справи для архівного зберігання, зокрема, справа щодо ліквідаційної процедури ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », слідчий просить задоволити дане клопотання.
Представники осіб, у володінні яких знаходяться такі документи, до суду не викликалися для забезпечення оперативного розгляду клопотання. Слідчий та прокурор не з"явилися.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Згідно клопотання, у провадженні СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001215 від 26 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України по факту можливого внесення недостовірних відомостей до офіційних документів щодо відчуження нерухомого майна відкритого акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 .
16 травня 2001 року діяльність вказаного підприємства припинена у зв`язку із визнанням банкрутом за рішенням Господарського суду Рівненської області в справі №1б/44-Б-2, та відкрита ліквідаційну процедуру.
Згідно ухвал Господарського суду Рівненської області від 23 жовтня 2012 року та 30 липня 2015 року по справі №1б/44-Б-2 ліквідатором ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 248 від 02.04.2013).
Згідно виписки з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №46 від 09 червня 2017 року об`єкт нерухомості під назвою «будівля трансформаторної підстанції» по АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Натомість, об`єкти нерухомості під назвами будівля хлораторної (літ. М-1) та будівля водокачки (літ. П-1), по АДРЕСА_1 , на праві власності належали ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тому 21 липня 2017 року між ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , укладено два нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу об`єктів нерухомості за вказаною адресою, а саме: будівлі хлораторної (літ. М-1) та будівлі водокачки (літ. П-1).
Згідно Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, контора (офіс) арбітражного керуючого ОСОБА_4 знаходиться по АДРЕСА_2 .

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідно рішення слідчим суддею, вилучити їх.
Застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі та документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч.1 ст.223 КПК України саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно п.п.1, 2 ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у ньому.
З вказаних матеріалів не вбачається, а органом досудового слідства не доведено, що документи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих доказів. Також слідчим не доведена неможливість іншими способами отримати доступ до необхідних документів, оскільки в клопотанні не надано доказів на підтвердження того, що слідчий звертався безпосередньо до володільця для отримання копій, що свідчить про можливість іншими способами довести обставини, вказані в клопотанні слідчого. Слідчим не доведено наявності достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не відповідає вимогам КПК України, недостатньо обґрунтоване, тому відмовляє у його задоволенні.
Крім того, законодавчою вимогою щодо розгляду клопотання є вимога про його розгляд за участю слідчого або прокурора, їх неявка є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання, а отже, є підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання. Доцільно відмовляти у задоволенні такого клопотання ще й з огляду на те, що однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст.22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Оскільки доступ до речей і документів, які вказані в ухвалі, не позбавляють юридичну особу можливості здійснювати свою діяльність, то відповідно до ст.309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає. Разом з тим, приймаю до уваги правову позицію Конституційного Суду України, висловлену у рішенні від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 (п.2.1 рішення), що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у ст.6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 жовтня 1997 року та п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, позбавлення права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.
З огляду на викладене, керуючись ст.164 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного 26 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України про тимчасовий доступ до документів.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1