Справа № 752/3352/18
Провадження №: 1-кп/752/935/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2018 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0011707 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черномін Піщанського р-ну Вінницької обл., громадянина України, який не працює, не одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

встановив:
згідно з обвинувальним актом, 09.12.2017 року приблизно о 19 год. 27 хв. екіпажу «Форт-0151» у складі інспектора УПП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_10 та т.в.о. командира роти № 1 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 надійшов виклик від чергового УП в м. Києві: «хуліганство за адресою: АДРЕСА_1 ».

Прибувши за вказаною адресою до екіпажу «Форт-0151» звернулася ОСОБА_11 , яка повідомила, що за місцем її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_3 погрожує їй фізичною розправою та б`є посуд.

В подальшому інспектор УПП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_10 , т.в.о. командира роти № 1 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 за її добровільною згодою зайшли в приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якій перебував ОСОБА_3 .

Під час встановлення причин конфлікту між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , останній розпочав вести себе агресивно та на зауваження працівників правоохоронних органів ніяк не реагував. Для улагодження конфлікту інспектор УПП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_9 разом з ОСОБА_3 залишилися в приміщенні кімнати.

Під час профілактичної бесіди ОСОБА_3 почав агресивно поводитись, що проявлялось в активній жестикуляції руками. На неодноразові зауваження ОСОБА_9 ОСОБА_3 жодним чином не реагував.

Під час бесіди ОСОБА_3 підійшов в притул до ОСОБА_9 та діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи свої злочинні дії, з умислом спрямованим на заподіяння шкоди здоров`ю працівнику поліції, наніс один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_9 , від якого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на підлогу спиною, після чого ОСОБА_3 продовжив свої дії, а саме наніс удар лівою рукою та правою рукою в область голови ОСОБА_9 .

Почувши про те, що в кімнаті відбувається конфлікт, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 забігли до кімнати, де ОСОБА_10 затримала ОСОБА_3 .

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому т.в.о. командира роти № 1 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій підочній ділянці, на нижній губі зліва, садно на слизовій оболонці нижньої губи зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що 9.12.2017 року він відпочивав у своїй квартирі АДРЕСА_2 . Будь-яких протиправних дій по відношенню до своєї колишньої дружини не вчиняв, не погрожував їй, навіть не говорив з нею в той вечір, посуд не бив. З колишньою дружиною взагалі рідко спілкується, в них неприязні стосунки, оскільки остання перешкоджає йому в оформленні його частини на вказану квартиру, суди тривають між ними багато років. Він почув, що дружина після того як повернулась додому через декілька хвилин знову вийшла з неї. Після цього він почув, що до їх квартири повернулась його колишня дружина ОСОБА_11 разом з поліцейськими. В квартирі обстановка була не порушена, єдине, що на підлозі кухні лежала розбита кружка, яку він випадково розбив до повернення колишньої дружини, проте не прибрав за собою. Він лежав у ліжку без одягу, коли до кімнати зайшли поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вони повідомили, що їх викликала ОСОБА_11 , яка повідомила, що він їй погрожував та скандалив. Він повідомив, що вказана інформація є неправдивою, в них конфлікту не було. На запитання поліції чи є в нього в квартирі зброя він повідомив, що є, оскільки він мисливець, пред`явив зброю, яка була у сейфі у розібраному стані та документи на неї. Будь-яких протиправних дій по відношенню до поліцейських він не вчиняв, за одяг чи камеру їх не хватав, лише з`ясовував чи працює їх нагрудна камера. Під час спілкування з поліцією він лише активно жестикулював руками, але він завжди так спілкується, будь-якої агресії до поліції в нього не було, до вказаних подій він дуже поважав реформовану поліцію. Поліція чинила йому опір в пересуванні по квартирі, коли він спершу намагався знайти одяг, щоб одягнутися, а потім, коли на їх вимогу він хотів пред`явити їм зброю та документи на неї. Одного разу ОСОБА_9 , що чітко видно на камері, навіть штовхнув його у спину, при тому, що підстав для цього не було. Він весь час намагався додзвонитися захиснику, щоб останній прибув до квартири, проте не зміг цього зробити. На відео видно, що 20 хвилин він покійно спілкувався з поліцією. В подальшому, коли його дружина та ОСОБА_10 вийшли на кухню, він залишився з ОСОБА_9 у кімнаті. Останній попросив надати документи, що посвідчують його особу, він шукав їх у тумбочці, проте не міг знайти. В цей момент в нього впали документи на підлогу, ОСОБА_9 наказав йому сісти на стілець, він відмовився. В цей момент ОСОБА_9 підійшов до нього, взяв рукою за грудки та шию, перекрив подих, почав погрожувати. Коли він заперечив на такі дії ОСОБА_9 , останній наніс йому удар правим коліном в пах та ліктьовою частиною правої руки в скроневу частину голови. Він відчув страшний біль та сам того не бажаючи автоматично відштовхнув ОСОБА_9 від себе. Це була фізіологічна реакція організму на спричинений йому біль. Він стояв обличчям до дверей, ОСОБА_9 до нього обличчям, вони були трохи під кутом. ОСОБА_9 спотикається об стілець, який стояв позаду нього, та падає на підлогу, при цьому під кутом при падінні ударяється лівою частиною голови та обличчям об кут дубового столика, який також був поруч. Він удари ОСОБА_9 не наносив. На ньому не сидів. Він злякався, не очікував, що ОСОБА_9 впаде, нахилився, щоб подати йому руку і допомогти підвестися. ОСОБА_9 в цей момент, піднімаючи свій корпус, бере його ліву руку, різко її завертає назад. Він почув хруст та страшний біль. ОСОБА_9 зламав йому руку. Він почав кричати, чинити опір не міг взагалі, оскільки відчував страшний біль від удару в пах та від зламаної руки. ОСОБА_9 завалив його на підлогу, він прикрив обличчя правою рукою, ОСОБА_9 схопив її і також завів назад, при цьому почав бити його колінами по тулубу та виражатися нецензурно, ОСОБА_9 сидів на ньому. ОСОБА_9 одягнув йому наручники. Він кричав від болю. В цей момент до кімнати зайшла ОСОБА_10 , яка почала бити його палкою по голові, він відчував сильний біль. Після цього ОСОБА_9 підняв йому голову, схопившись за очі та продряпавши обличчя, та почав пшикати газом у рот та ніс. Він дихати та говорити не міг. В цей момент до кімнати зайшла ОСОБА_11 , яка протерла йому піну з рота. Він просив води, просив викликати адвоката, просив послабити чи зняти кайданки, оскільки сильно боліла зламана рука, проте йому відмовили. Потім поліцейські викликали іншу групу, ОСОБА_9 поїхав знімати побої, оскільки зрозумів, що вони накоїли. Його спочатку відвезли на вул. Володимирську, де зняли кайданки, викликали швидку допомогу, яка відвезла його до лікарні № 6, де констатували перелам руки. Потім його відвезли до Голосіївського РУ ГУ, де йому знову стало погано, він викликав швидку, яка відвезла його до лікарні № 17, потім він перебував в райвідділку на Подолі. Крім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 більше ніхто не наносив йому удари, він не падав.
Обвинувачений вказав, що будь-якого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 у нього не було, крім того, будь-яких ударів він останньому не наносив. Разом з тим, у нього були констатовані тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, він звертався із заявою, на сьогодні СБ України проводить досудове розслідування за його заявою за ст. 365 КК України. Просить суд виправдати його, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Провівши судовий розгляд, дослідивши надані сторонами докази, допитавши потерпілого дистанційно та свідків, заявлених сторонами, суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення є недоведеним, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до вимог ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно вимог ст. 85 КПК України належними доказами є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. В частині 3 ст. 370 КПК України зазначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На думку суду, під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за викладених у обвинувальному акті обставин. Надані стороною обвинувачення докази, зокрема, покази потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суд піддає сумніву, оскільки вони надані особами, які є зацікавленими та мають неприязні стосунки з обвинуваченим, а інші надані стороною обвинувачення докази, зокрема, документи, речовий доказ є неналежними, оскільки не підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. За таких обставин докази сторони обвинувачення в їх сукупності є не достатніми для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Так, допитаний в суді дистанційно потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що 9.12.2017 року у вечірній час вони за напарницею ОСОБА_10 прибули на виклик, в якому було зазначено, що чоловік погрожує дружині ножем. Прибувши на місце, на вулиці їх зустріла заявниця. Разом з нею та з її дозволу вони зайшли до квартири, де перебував обвинувачений. В квартирі обстановка була не порушена, побитих меблів чи посуду він не бачив. Вони надали обвинуваченому можливість одягнутися. Виявили наявність зброї, проте документи на неї були в порядку. Коли обвинувачений хотів показати зброю та документи на неї, то намагався відштовхнути його напарницю. Обвинувачений спочатку вів себе спокійно, потім на певні фрази його колишньої дружини, в нього виникали спалахи агресії, вони з напарницею хотіли їх заспокоїти. Агресія була направлена і на дружину, і на них, погрожував, що їх звільнять з роботи. Він залишився з ОСОБА_3 у кімнаті, а напарниця пішла з заявницею на кухню. ОСОБА_3 в один момент почув з кухні, що ОСОБА_11 має намір писати на нього заяву, це йому не сподобалось, хотів вийти з кімнати, він перегородив йому шлях рукою. Вони трохи поштовхались. В цей момент вони стояли посередині кімнати, він спиною до дверей, а ОСОБА_3 спиною до вікна. Потім ОСОБА_3 відштовхнув його руку і вдарив його в обличчя. Він, перечепившись об ліжко, впав на нього, обвинувачений сів на нього та наніс ще два удари по голові. В цей момент на шум забігла його напарниця та ОСОБА_11 , він їх не кликав, про допомогу не просив. Вони відштовхнули обвинуваченого від нього. Напарниця застосувала гумовий кийок, нанісши удари по тулубу, щоб обвинувачений зліз з нього. По голові вона його не била. Коли він підвівся, ОСОБА_12 продовжував вести себе агресивно, махав руками, висловлював погрози їх життю та здоров`ю, у зв`язку з чим вони з напарницею застосували спецзасоби, одягли на нього кайданки. Він локалізував обвинуваченого в обійми, вони з обвинуваченим лежали на підлозі, а напарниця попереду одягла кайданки. Це було не вірно, але руки назад ОСОБА_3 не давав можливості завести. В подальшому, приблизно через 20 хв., після приїзду іншого наряду, кайданки переодягнули назад. Газ був ним застосований одразу після того як він піднявся на ноги після падіння з метою заспокоїти обвинуваченого, він його розпилив дуже обережно, але ефекту не дав, бо не діяв на обвинуваченого. В подальшому була викликана СОГ, а він звернувся за медичною допомогою.
Крім того, потерпілий вказав, що нагрудна камера після прибуття до даної квартири знаходилась на ньому, проте батарейка вже сідала, зарядити її вони не мають можливості. Камера відлетіла від нього в момент виникнення конфлікту між ним та обвинуваченим. Вона відлетіла на підлогу, коли одягали кайданки, він сказав напарниці підняти її, чи працювала камера в той момент, він не знає. Примусово він її не виключав.
Пояснити виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження потерпілий не міг, вказавши, що руку останній міг зламати під час того як наносив йому удари по голові, а травми на голові могли виникнути під час того як вони знаходились на підлозі і він чинив опір. Вони з напарницею протиправних дій по відношенню до нього не чинили. Обвинуваченому не були послаблені кайданки і він весь час сидів на підлозі, оскільки був агресивним та становив загрозу для оточуючих. Вони не надали першу медичну допомогу ОСОБА_3 , оскільки їм не було відомо, що в нього зламана рука. Також вони відмовились дати йому води, оскільки після застосування газу, від неї його стан лише б погіршився. Захисник обвинуваченого не відповідав на телефон, тому його і не викликали на місце.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він тривалий час лікувався у відомчих установах. Всі медичні документи надавав слідчому.
Допитана в суді свідок ОСОБА_10 надала суду аналогічні покази в частині приїзду їх з ОСОБА_9 на виклик, входження до квартири та первинної розмови, виявленні та перевірки зброї. Крім того, показала, що коли вони з ОСОБА_11 перебували на кухні, вона почула гуркіт, запитала у напарника, що трапилось, він крикнув, що потрібна допомога. Вона перша забігла до кімнати та побачила, що ОСОБА_9 лежить на дивані, ОСОБА_3 сидить на ньому та наносить удари по обличчю руками, двічі вдарив в область ока. Чи забігала до кімнати ОСОБА_11 , вона не пам`ятає, можливо остання була позаду неї. Вона схопила кийок та почала наносити йому удари по верхніх частинах рук. В цей момент напарник зміг відштовхнути обвинуваченого від себе та підвівся, обвинувачений продовжував вести себе агресивно, напарник застосував газ, але це не допомогло, тому вони застосували силу, поклали його на підлогу та одягнули на нього кайданки попереду, бо він чинив опір і вони не могли завести йому руки назад. Пізніше вони переодягнули йому кайданки назад. В подальшому викликали групу. ЇЇ напарник майже два тижні лікувався на стаціонарі.
Також свідок зазначила, що на екіпаж видається одна камера, спершу вона була у потерпілого. Відсутність частини запису пояснює тим, що камера сіла, потім її включили і вона ще працювала. Хто підняв камеру з підлоги, не пам`ятає. Зарядити камеру вони не мають можливості. Пояснити наявні у ОСОБА_3 тілесні ушкодження не змогла. У зв`язку з чим, обвинувачений у кайданках сидів на підлозі, теж пояснити не може.
Свідок ОСОБА_11 в суді показала, що 9.12.2017 року після повернення після 19 год. додому виявила в квартирі розбитий посуд, бруд на кухні. ОСОБА_3 лежав на дивані, потім він підвівся, вона злякалась та побігла в коридор, оскільки якби він її схопив, то не дав би вийти з квартири і забрав телефон, як вже було раніше. Він постійно їй погрожує, завдає тілесні ушкодження, не випускає з квартири. Конфлікт між ними існує давно через поділ квартири та спільне проживання. У зв`язку з викладеним вона викликала поліцію, яку чекала в під`їзді, оскільки боялась його. По приїзду поліції, вона завела їх до квартири, ОСОБА_3 підвівся з дивану, йому дали можливість одягнутись. Він обурювався приїздом поліцейських, хапав їх за формений одяг, погрожував. Вони попросили його надати паспорт, він довго його шукав разом із договором із захисником, намагався йому додзвонитися, але не зміг. Для того, щоб не провокувати конфлікт ОСОБА_10 вивела її на кухню. Вони спілкувались і в цей момент почули шум, вона забігла перша у кімнату і побачила, що поліцейський ОСОБА_9 лежить на дивані, а її колишній чоловік вдарив його двічі, чим саме вона не бачила. Вона побігла на кухню, повідомила про все це ОСОБА_10 і остання побігла в кімнату. Вона залишилась на кухні. Потім почула запах газу, зайшла до кімнати. ОСОБА_3 лежав на підлозі, йому намагалися одягнути кайданки, він чинив опір, вже не погрожував, кричав, що болить рука. Потім посадили на диван, де він постійно і знаходився. Під час подій в квартирі в її присутності ОСОБА_3 ніхто не бив. У ОСОБА_9 було побите око, кров на обличчі, светрі. Поліцейські викликали групу. В її чоловіка крові вона не бачила, жалівся на руку, викликати захисника та дати йому води, він не просив. Пізніше вночі бачила, що в нього гіпс на руці. Додому він повернувся через декілька днів.
Як вбачається з описаних вище судом показів потерпілого та свідків, останні є суперечливими щодо факту спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , зокрема, в тій частині, хто із свідків першим зайшов до кімнати та побачив факт спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень. Крім того, показання потерпілого та свідків сторони обвинувачення суперечать даним, що містяться на переглянутому судом речовому доказі - диску, що містить відео з нагрудних камер екіпажу (т. 1 а.с. 122). Так, на відео відсутні дані з приводу агресивної поведінки обвинуваченого, останній дійсно обурений приїздом поліцейських, діями своєї дружини, активно жестикулює під час розмови, проте будь-яких агресивних дії по відношенню до поліцейських, в тому числі ОСОБА_9 , не вчиняє, за формений одяг не шарпає, не намагається пошкодити камеру. Навпаки постійно цікавиться чи вона фіксує весь процес, оскільки він має намір витребувати вказані записи з метою оскарження дій працівників поліції. Разом з тим, на файлі 3 запису видно як ОСОБА_9 безпідставно штовхає ОСОБА_3 ззаду в плече, що викликає обурення в останнього.
Крім того, слід вказати, що вказаний диск містить 9 файлів. П`ятий файл закінчується о 20 год. 04 хв. 9.12.2017 року. Згідно відео, ОСОБА_9 знаходиться приблизно в 2-3 м від ОСОБА_3 , в кімнаті, крім вказаних осіб, більше нікого немає. ОСОБА_3 шукає документи, дзвонить по мобільному телефону. На даному етапі запис закінчується. Будь-яких даних щодо конфлікту чи агресивних дій немає, обстановка спокійна.
6 файл диску розпочинається о 20 год. 24 хв. 9.12.2017 року. На початку запису ОСОБА_3 сидить на колінах на підлозі, руки у кайданках заведені назад, скаржиться на біль.
Вказаний файл спростовує і покази потерпілого та свідків про те, що кайданки ОСОБА_3 були одягнуті попереду, а перевдягнуті в момент приїзду інших поліцейських.
За таких обставин на вказаному доказі даних, які б підтверджували факт спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 немає, як і немає початку моменту виникнення конфлікту між ними. Доказів на підтвердження того, що камера вимикалась, у зв`язку із розрядкою батарейки, враховуючи те, що в цілому запис надалі триває безперервно до 20 год. 46 хв. 9.12.2017 року, тобто більше 20 хвилин, стороною обвинувачення не надано. Так само не надано стороною обвинувачення і докази на спростування позиції захисту про можливий монтаж даного відео чи умисного вимкнення камери ОСОБА_9 в момент конфлікту.
Разом з тим, згідно даних з відео, працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на думку суду, істотно порушили права ОСОБА_3 , оскільки тривалий час безпідставно утримували особу пенсійного віку у кайданках, сидячи на підлозі, який плаче та скаржиться на біль руки, при цьому поводить себе спокійно, стан його пригнічений та не активний. Вказане поводження, на думку суду, є нелюдським та жорстоким. Крім того, працівники поліції безпідставно застосували до особи пенсійного віку газ у закритому приміщенні. Також ними в порушення основоположних прав людини було відмовлено у наданні медичної допомоги та води. Крім того, на неодноразові прохання ОСОБА_3 викликати його захисника, враховуючи й те, що особа фактично була затримана, працівники поліції також відмовили.
Наведені факти свідчать про те, що покази потерпілого та свідка ОСОБА_10 є сумнівними, оскільки працівники поліції є зацікавленими у визнанні дій ОСОБА_3 протиправними та злочинними з метою їх подальшого захисту в рамках кримінального провадження, відкритого за зверненням ОСОБА_3 у зв`язку із отриманням ним тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджується наданими стороною захисту документами (заява про вчинення злочину, повідомленні про відкриття провадження та проведення досудового розслідування, висновок службової перевірки - т. 2 а.с. 79-80, а.с. 55, а.с. 83-92). Крім того, покази потерпілого та свідка ОСОБА_10 не підтверджуються іншими наданими стороною обвинувачення доказами, в тому числі і показами свідка ОСОБА_11 , які, як вказано вище, суперечать і показам вказаних вище осіб, і даним, що містяться на диску.
Крім того, слід відмітити, що свідок ОСОБА_11 в суді підтвердила факт надання нею неправдивої інформації поліції під час їх виклику 9.12.2017 року, вказавши, що її чоловік ОСОБА_3 погрожує їй ножем, що підтверджується і даними довідки про виклик по лінії 102 (т. 2 а.с. 69). При цьому, як зазначила свідок в суді, і вказане підтвердив ОСОБА_3 в той вечір він будь-яких протиправних дій по відношенню до неї не вчиняв.
Слід зазначити, що між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 декілька років триває конфлікт у зв`язку із поділом однокімнатної кватири. При цьому особи продовжують спільно проживати на одній житловій площі, що призводить до постійних конфліктів та великої неприязні між ними. Вказане підтверджується наданими стороною захисту документами, зокрема рішенням суду, заявами ОСОБА_3 про вчинення злочинів у квартирі, де він проживає спільно із ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 70-72, 73-74, 76-77).
Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 17 КПК України, суд не вправі взяти до уваги покази потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та покласти їх в основу доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Інші надані стороною обвинувачення докази, зокрема, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 9.12.2017 року (т. 2 а.с. 104-105), заяви ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 106-108), протокол огляду місця події від 9.12.2017 року (т. 2 а.с. 109-111), відповідно до даних якого порядок у квартирі АДРЕСА_2 , не порушено, постанова про призначення експертиз (т. 2 а.с. 113-114), медична довідка видана ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 115), висновок експерта № 3206 (т. 2 а.с. 117-119), відповідно до даних якого у ОСОБА_9 виявлено легкі тілесні ушкодження, постанова про визнання речовими доказами (т. 2 а.с. 123-124), протокол огляду речового доказу (т. 2 а.с. 125-129), жодним чином не підтверджують факт умисного спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Як вбачається із висновку експерта № 3206 (т. 2 а.с. 117-119), у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: синці в лівій підочній ділянці, на нижній губі зліва, садно на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які спричиненні тупим (тупими) предметом (предметами), могли утворитися 9.12.2017 року внаслідок не менше 2-х травматичних дій. Вказані ушкодження, зокрема їх характер та локалізація узгоджуються з версією обвинуваченого про обставини їх виникнення.
Так само покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень, які були в нього виявлені, узгоджуються і з даними висновку експерта № 3221 (т. 2 а.с.132-142), відповідно до яких у ОСОБА_3 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма лівої кисті: синець на фоні набряку м`яких тканин, перелом основи 2-ої п`ясної кістки; закрита травма грудної клітки: синець на боковій поверхні грудної клітки справа в проекції 7-8 ребер по середнє-передне пахвовим лініям, перелом 8-го ребра справа; велика синці на заднє-зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, в поперековій ділянці зліва, на задній поверхні правого плеча у нижній третині, на боковій поверхні грудної клітки справа в проекції 7-8 ребер по середнє-переднє пахвовим лініям, в лобній ділянці зліва з переходом в проекції хвоста лівої брови, в підочну ділянку і на щоку; на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на боковій поверхні живота справа, в підлопатковій ділянці справа, на переднє-внутрішній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині; садна у підлопатковій ділянці справа, на заднє-внутрішній поверхні плеча, на переднє-боковій поверхні живота, на лівій грудній залозі у верхнє-внутрішньому сегменті, в надбрівній ділянці зліва, на тильній поверхні правої ступні в проекції середньої 2-ї-4-ї плеснових кісток.
Ряд синців та саден, згідно з висновком, утворились від дії травмуючого предмета подовженої форми з обмеженою поверхнею контакту та від дії нігтів. Будь-яких тілесних ушкоджень на пальцях чи кістках обох рук у ОСОБА_3 не виявлено, що також підтверджую покази останнього про те, що удари потерпілому руками по голові він не спричиняв.
Покази обвинуваченого щодо обставин подій, які відбулися 9.12.2017 року узгоджуються і з допитаними судом свідками сторони захисту.
Так, свідок ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_3 знає давно, вони сусіди, стосунки нормальні, сусідські. 9.12.2017 року приблизно о 17 год. 45 хв. він як завжди повернувся з роботи, ліг відпочити. Будинок у них панельний, тому шумоізоляція відсутня. Приблизно після 19 год. почув шум, начебто щось впало. Вийшов у тамбур, знизу, де проживає сім`я ОСОБА_14 лунали крики. Він почув дві фрази «не бийте мене, не крутіть», цю фразу сказав його сусід ОСОБА_3 , а інший чоловічий голос казав «закрий рот, а то ще получиш». Потім повернулась додому його дружина, сказала, що внизу стоїть поліцейська машина. В подальшому від ОСОБА_3 дізнався, що відбулося. Останнього характеризує як спокійну, врівноважену, гарну людину. Раніше ніколи не чув сварок з їх квартири.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що сім`ю ОСОБА_14 знає давно, є сусідами, неприязні до обох не має. 9.12.2017 року гуляла на вулиці з дитиною, бачила як ОСОБА_11 на вулиці викликали поліцію, повідомивши, що чоловік буянить, поводила себе спокійно, одягнена була охайно. Вона з нею не говорила та піднялась з дитиною додому. ОСОБА_11 пішла по вулиці. По приходу додому через деякий час її чоловік попросив спуститись до ОСОБА_16 та попросити, щоб він переставив їх машину. Вона почала спускатись на ліфті і в цей час почула голосо ОСОБА_17 , який казав «не бийте, зупиніться, боляче, не бийте». Двері до його квартири були трохи відчинені, у щілину вона побачила, що ОСОБА_17 лежав на животі, голова на бік, жінка дубинкою била його по голові, а чоловік поліцейський заламав йому руки назад, одягав кайданки, бив коліном в область ребер. Вона злякалась та втекла. ОСОБА_17 дуже сильно кричав. ОСОБА_3 охарактеризувала як спокійну, врівноважену людину, якого сусіди поважають.
Покази вказаних свідків ще раз підтверджують факт сумнівності показів потерпілого та свідка ОСОБА_10 , зокрема щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та застосування кайданок, та свідчать про надання останніми неправдивих показів з метою подальшого захисту в рамках кримінального провадження, відкритого за ч. 3 ст. 365 КК України по даним подіям. Крім того, покази вказаних свідків вказують і на неправдивість показань свідка ОСОБА_11 , яка стверджувала, що поліцію викликала та чекала в під`їзді, на вулицю не виходила.
Надані стороною захисту документи з приводу запитів в рамках обох кримінальних проваджень, клопотань, звернень, дисків з аудіозаписом викликів медичної допомоги ОСОБА_3 , медичні довідки, видані останньому, підтверджують факт звернення ОСОБА_3 до відповідних органів з приводу неправомірних дій працівників поліції та факт отримання ним тілесних ушкоджень, який був підтверджений і вказаним вище у вироку висновком експерта.
Враховуючи те, що всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого повинні тлумачитись на користь останнього, а покази потерпілого та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 викликали у суду описані вище у вироку сумніви, і інших очевидців подій не було, а також відсутність інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б у своїй сукупності були достатніми для підтвердження викладених в обвинувальному акті обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено факт умисного спричинення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та виправдати, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Речові докази: відеозапис на диску із нагрудної відеокамери № АА0471 екіпажу Форт-0151, які несли службу в Голосіївському районі м. Києва 9.12.2017 року;

СД-диск з адіозаписом викликів медичної допомоги від 9.12.2017 року № 2115 та від 10.12.2017 року № 229, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження (справа №752/3352/18, провадження № 1-кп/752/935/18.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1