Справа № 705/4034/14-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження примусових заходів медичного характеру

26 жовтня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла Черкаської області заяву головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , призначених ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:
22 жовтня 2018 року головний лікар комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .

Заяву обґрунтовує тим, що в комунальному закладі «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради на загальних підставах поступив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . Згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 призначено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим типом нагляду, яким являється ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» м. Дніпро МОЗ України. До кримінальної відповідальності притягувався за ч.1 ст.121 КК України. Згідно ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року хворому ОСОБА_7 було змінене примусове лікування із суворим наглядом на примусове лікування до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду. Враховуючи нестійкий психічний стан пацієнта протягом спостереження у лікарні, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом шість разів продовжувались ухвалами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Після проведеного тривалого лікування психічний стан ОСОБА_7 в незначній мірі покращився, стійкої ремісії протягом лікування не відмічається. Зберігаються коливання в психічному стані. Залишається актуальною маячна симптоматика стосунку та відношення, направлена на пацієнтів, медперсонал, родичів. Продовжує переоцінювати власні здібності та можливості, виявляє ознаки дратівливості, конфліктності. Крім того, зберігаються ознаки структурно-логічних розладів мислення, емоційно-вольові порушення, ознаки вираженого змішаного дефекту особистості. Критичне ставлення до вчиненого правопорушення та свого стану залишається зниженим.

В дотримання вимог Закону України «Про психіатричну допомогу» пацієнт був оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка прийшла до висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру зі звичайним типом нагляду, в зв`язку з чим головний лікар звернувся з вказаною заявою до суду.

Представник заявника комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала, просила продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 в комунальному закладі «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради зі звичайним типом нагляду, в зв`язку з його нестійким психічним станом, періодичними емоційно-вольовими коливаннями, схильністю до неадекватності та дурашливості в поведінці, відсутністю ознак тривалої стійкої ремісії.

Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області в судовому засіданні підтримав представника заявника та просив заяву головного лікаря задовольнити.

Захисник особи щодо якої розглядається заява - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради.

Суд, заслухавши доводи представника заявника, прийнявши до уваги думку прокурора та захисника особи щодо якої розглядається заява, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку:

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2014 року до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок вчинення ним в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричної лікарні з суворим типом нагляду (а.с.5-6).

11 травня 2015 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 змінено примусове лікування із суворим наглядом на примусове лікування в психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду (а.с.13).

В подальшому, ухвалами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року, 19 травня 2016 року, 22 листопада 2016 року, 17 травня 2017 року, 28 листопада 2017 року, 26 квітня 2018 року ОСОБА_7 продовжувалися примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду (а.с.14-19).

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ч.1 ст.514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III передбачено, що припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за поданням представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КПК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №60 від 18 жовтня 2018 року, внаслідок проведеного лікування та реабілітаційних заходів психічний стан ОСОБА_7 залишається нестійкий, повної критики до свого стану не має, відмічаються періодичні погіршення психічного стану з нестійкістю емоційних проявів, появою злісності, подразливості, негативним ставленням до лікування. Враховуючи нестійкий психічний стан, періодичні емоційно-вольові коливання з ознаками підвищеної подразливості, нестриманості, злостивості, відсутність повного критичного ставлення до скоєного правопорушення, комісія лікарів приходить до висновку, що на теперішній час хворий ОСОБА_7 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в комунальному закладі «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради зі звичаним типом нагляду. (а.с.2-4).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява головного лікарня комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III, ст. 95 КК України, ст.ст. 372, 512, 514 КПК України,

УХВАЛИВ:
Заяву головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , призначених ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2014 року, задовольнити.

Продовжити застосування призначених ухвалою Уманського маськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2014 року, змінених ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року, примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення, особами, які були присутні під час її проголошення; особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали, протягом семи днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1