Справа № 497/650/18
Провадження № 1-кс/497/197/18
04.05.18 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
представника власника майна ОСОБА_5
20.04.2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області з клопотанням накладення арешту на грошові кошти ПАТ «Болградський виноробний завод», шляхом заборони здійснення операцій по рахунку НОМЕР_1 , в тому числі заборони видачі коштів або передачі коштів на інші рахунки, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 та старший слідчий СВ Болградського ВП ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні.
Представник Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» - адвокат ОСОБА_5 , який діє на підставі ордеру серії ОД № 049192, в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав письмові заперечення на клопотання, в яких посилається на те, що власник майна ПрАТ «Болградський виноробний завод» на стадії досудового розслідування не набув статусу підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні. Наявність події та складу злочину у кримінальному провадженні судом не встановлена, що виключає взагалі питання забезпечення кримінального провадження, як арешт майна підприємства, зокрема фізичною особою. Окрім цього, в клопотанні про накладення арешту відсутні законні обґрунтування, що грошові кошти ПрАТ «Болградський виноробний завод» у розмірі 2 645 060,65 грн., саме є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, що суперечить вимогам припису ч.1 ст.170 КПК України, коли для застосування накладення арешту майна, обов`язково має існувати сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. На підставі вище зазначеного просив суд відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання.
Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступних висновків.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст.171 з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Також заявником не надано жодного доказу, щодо завдання шкоди кримінальним правопорушенням саме з вини юридичної особи ПАТ "Болградський виноробний завод", та жодного документу, що підтверджує розмір цієї шкоди, а зазначення юридичної особи ПАТ "Болградський виноробний завод" в якості цивільного відповідача не може бути підставою для накладення арешту на його рахунки.
Будь-якої підозри по кримінальному провадженню не пред`явлено.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявник у клопотанні не довів необхідність такого арешту, а саме ПАТ «Болградський виноробний завод» до вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1