АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3557/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 серпня 2018 року 18 год. 45 хв., включно,щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, працюючого керівником в ТОВ «Максимус II», ТОВ «Річчеза», ТОВ «Кайрос», одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2002, 2007, 2012, 2017 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, а долучені до клопотання матеріали свідчать про те, що відомості про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення не вносилися до єдиного реєстру досудових розслідувань. Так, адвокат вказує, що ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР ще 31 травня 2017 року, тобто за рік до того, як орган досудового розслідування отримав інформацію про можливу підготовку до вчинення злочину. 31.05.2017 зареєстровано ще два кримінальні провадження, про підготовку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у змові з іншими особами, у місті Києві насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади, вчинення масових заворушень, у тому числі із застосуванням вогнепальної зброї, та інше. Додає, що інкриміновані у підозрі від 15.07.2017 ОСОБА_13 дії не мають нічого спільного з обставинами, інкримінованими ОСОБА_10 у підозрі від 24.06.2018, ані за характером описаних дій, ані за місцем подій, ані за суб`єктами та ОСОБА_10 не знайомий з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими особами, які діяли спільно з ними.
Також адвокат стверджує, що ОСОБА_10 не був фігурантом кримінального провадження за № 0001747 та виділеного із нього кримінального провадження № 0000029, а фабула кримінального провадження, зареєстрованого 31.05.2017, у рамках розслідування якого ОСОБА_10 повідомлено про підозру, не відповідає вимогам ст. 214 КПК України. Додає про відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, доказів та мотиву його вчинення. Стверджує, що інформація про те, що ОСОБА_10 планує вчинити вбивство не внесена до ЄРДР.
Так, адвокат звертає увагу суду на те, що батьки ОСОБА_10 раніше здійснювали підприємницьку сільськогосподарську діяльність, під час чого у них склалися конфліктні відносити із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які примушували жителів села передавати земельні паї в оренду не підприємству подружжя ОСОБА_16 , а їхньому, після чого їм почав здійснювати допомогу ОСОБА_17 , який вчинив збройний напад на ОСОБА_18 , за що в подальшому був засуджений та 29.10.2015 ОСОБА_19 , мешканець села, здійснив замах на вбивство ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , кинувши на подвір`я дві бойові гранати, від вибуху яких ОСОБА_21 завдано тяжких тілесних ушкоджень і від яких загинув і ОСОБА_19 .
Далі в апеляційній скарзі адвокат зазначає, що ОСОБА_10 знайомий з ОСОБА_22 , та 23.06.18 при зустрічі передав останньому спонсорську допомогу на проведення у липні дитячого турніру з карате, а саме гроші у сумі 15 000 доларів США. Додає, що про походження фотознімків з мобільного телефону, ОСОБА_10 нічого не відомо.
Крім того, захисник вказує, що свідок ОСОБА_23 надав слідчому завідомо неправдиві покази, зазначивши, що насильницьких дій щодо ОСОБА_18 не вчиняв.
У підсумку сторона захисту посилається на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та вказує, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що він одружений, має четверо дітей, троє з яких малолітні, на утриманні перебуває батько, раніше не судимий, ОСОБА_10 не повідомлено про підозру у іншому кримінальному провадженні, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, надавав допомогу бійцям АТО.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000029, відомості про яке 23.01.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.
23.06.2018 року о 21 год. 45 хв. ОСОБА_10 затриманий на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.
24.06.2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.
Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_24 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернулася до Шевченківськогорайонного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року дане клопотання задоволено та застосовано щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 серпня 2018 року 18 год. 45 хв., включно.
Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, а саме передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження апелянта про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення ДКР СБ України від 11.05.2018, заяві гр.. ОСОБА_22 про вчинення злочину від 11.05.2018, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.06.2018, протоколах допиту свідків ОСОБА_22 від 11.05.2018, 18.05.2018, 21.06.2018, 24.06.2018, протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 08.06.2018, протоколі огляду мобільного телефону від 15.05.2018, протоколі огляду від 18.05.2018, протоколі огляду Інтернет-ресурсу від 29.05.2018, протоколі огляду місця події від 23.06.2018, протоколі огляду від 24.06.2018, 15 000 доларів США, протоколі огляду від 24.06.2018 мобільних телефонів.

Крім того, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.
Крім того, факт заперечення наявності обґрунтованої підозри не є визначеною законом підставою для її спростування. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України та є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ст.ст. 22, 26 КПК України).

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
Твердження адвоката про те, що інкриміновані ОСОБА_13 дії не мають нічого спільного з обставинами інкримінованими ОСОБА_10 , ані за характером описаних дій, ані за місцем подій, ані за суб`єктами, те, що ОСОБА_10 не знайомий з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими особами, які діяли спільно з ними, те, що ОСОБА_10 не був фігурантом кримінального провадження за № 0001747 та виділеного із нього кримінального провадження № 0000029, відсутність доказів та мотиву вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, як і доводи апеляційної скарги з приводу того, що батьки підозрюваного раніше здійснювали підприємницьку сільськогосподарську діяльність, про конфліктну ситуацію із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , збройний напад ОСОБА_17 , замах на вбивство ОСОБА_19 , проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

З цих же підстав не заслуговую на увагу і твердження адвоката про те, що при зустрічі із ОСОБА_22 підозрюваний передав йому грошові кошти на проведення дитячого турніру з карате та те, що походження фотознімків з мобільного телефону, підозрюваному не відомо, з урахуванням того, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_10 на свободу.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Що стосується тверджень захисника про те, що ОСОБА_10 одружений, має четверо дітей, троє з яких малолітні, на утриманні перебуває батько, раніше не судимий, ОСОБА_10 не повідомлено про підозру у іншому кримінальному провадженні, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, надавав допомогу бійцям АТО, то дані обставини не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання захисника на те, що свідок ОСОБА_23 надав слідчому завідомо неправдиві покази, зазначивши, що насильницьких дій щодо ОСОБА_18 він не вчиняв, оскільки дані обставини не є предметом апеляційного розгляду у даному судовому засіданні, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.
Твердження сторони захисту про те, що відомості про вчинення ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення не внесені до єдиного реєстру досудових розсувань, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного провадження, з урахуванням того, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 від 31.05.2017 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2 КК України, та за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 1 ст. 14 п.п. 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 258 КК України, з якого 23.01.2018 року матеріали досудового розслідування стосовно невстановлених осіб виділено в окреме провадження з реєстраційним номером № 0000029, відомості про яке 23.01.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, на переконання колегії суддів, є непереконливими.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 , та застосовано щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 серпня 2018 року 18 год. 45 хв., включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4