Справа № 364/1005/17
Провадження № 1-кп/375/11/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , представників потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт.Рокитне кримінальне провадження № 0000135, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.06.2017, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пермомайськ Миколаївської області, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Пермомайськ Миколаївської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Новопавлівка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, місце реєстрації проживання АДРЕСА_4 , фактично проживаючого по АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що 07.06.2017 близько 02 години ночі вони за попередньою змовою вчинити крадіжку приїхали на автомобілі марки «HYUNDAI GRANDEUR», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 до торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_6 , де, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом «віджиму» вхідних металопластикових дверей магазину незаконно проникли в середину приміщення останнього та, усвідомлюючи, що посягають на чужу власність, на яку вони не мають жодного права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, мали намір вчинити крадіжку грошових коштів та тютюнових виробів.

Разом з тим, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не довели свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, так як вони не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані працівниками Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

На момент проникнення обвинувачених до торгового павільйону «Баварія», відповідно до акту інвентаризації товарів на складі № 456 від 07.06.2017, наданого ГТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », там зберігалися продукти харчування, цигарки, алкогольні та безалкогольні напої, що належать товариству, на суму 66477,71 грн та відповідно до акту інвентаризації товарів на складі № 1512 від 07.06.2017, наданого ФОП « ОСОБА_13 », продукти харчування і предмети загального користування, що належать цьому приватному підприємцю, на суму 21915, 91 грн. Всього таким чином на час скоєння злочину в торговому павільйоні знаходився товар на загальну суму 88393,62 грн. Крім того, на той час у торговому павільйоні знаходилися грошові кошти, що належать ГТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в сумі 6854,19 грн. та грошові кошти, що належать ФОП ОСОБА_13 , в сумі 2278,16 грн.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 22.08.2017 зазначена вартість товарів, що перебували на момент вчинення злочину у торговому павільйоні, відповідає ринковій вартості вказаних товарів.

Матеріальна шкода потерпілим злочином не заподіяна.

Органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кваліфікуються за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині за викладених у обвинувальному акті обставин не визнав та з урахуванням відповідей на уточнюючі запитання учасників процесу суду показав, що 06 числа після роботи приблизно о 18-19 годині йому зателефонував Сливка та запропонував зустрітися, оскільки була попередня домовленість з ним та ОСОБА_14 поїхати в кар`єр постріляти з рушниці. Коли зустрілися всі разом та здійснили покупки в магазині «АТБ», ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_15 , що знайомий поставщик, який займається продажем алкогольних напоїв, пропонує взяти хороший товар, але треба їхати до Уманської траси. Оскільки автомобіль Сливки був після ДТП, ОСОБА_14 попросив його їх відвезти і що також підтримав ОСОБА_16 , маючи також намір придбати такий товар. Після цього вони поїхали до ОСОБА_14 додому, де той взяв гроші, потім на СТО, де ОСОБА_16 взяв посвідчення водія та ще якісь речі з багажника автомобіля і вони поїхали. Приїхавши до АЗС, що на трасі біля Умані, вони зупинилися. ОСОБА_14 зателефонував постачальнику та повідомив їм, що той трохи затримується. Прочекали приблизно годину та знову зателефонували до постачальника, який повідомив, що в нього проблеми і треба підїхати в м.Володарка. Потім вони поїхали по ОСОБА_17 трасі в напрямку Києва та, звернувши біля знака, заїхали в м.Володарка де малися зустрітися із постачальником біля церкви. Проїхавши в напрямку церкви, вони побачили справа кіоск, біля якого стояв автомобіль із синіми номерами. Проїхали далі ще 150-200 м і побачили велику площадку, де можна припаркуватися. Вийшли з автомобіля, ОСОБА_18 телефонував до постачальника та говорив дивитися на дорогу, бо має їхати білий «Мереседес Спринтер». Стояли приблизно 30 хвилин. Потім ОСОБА_18 запропонував випити кави і вони стали йти до павільону. Рухаючись, побачили чоловічий силует. Коли наблизилися до павільону метрів за п`ятдесят, від дороги виїхала вантажна фура, потім загорівся ліхтарик і він почук крик «Стоять» та зрозумів, що біжать люди. ОСОБА_18 сказав, що це якась єрунда і вони відійшли трохи в сторону, але люди продовжували бігти та виражатися нецензурною лайкою. ОСОБА_18 сказав, що в нього гроші і вони зайшли у подвіря, але побачили, що біжать ще і інші люди із ліхтариками і теж кричать «Стоять». Він особисто злякався, хтось із них, точно він не пам`ятає, крикнув бігти до автомобіля. Вони побігли, він впав та відчув, що невідомі особи його сильно прижали та стали бити, запитуючи «Де ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ». Потім його повели до автомобіля, де зробили підсічку і він впав на асфальтне покриття, розбивши обличчя, текла кров. Потім прийшов ОСОБА_21 та кинув біля нього сумку. Автомобіль його відкривали. ОСОБА_21 з допомогою Нагорного намагався вдягнути йому на руки перчатки, але це їм не вдалося. При цьому ОСОБА_22 пропонував зламати йому пальці. Окрім ОСОБА_21 всі поліцейські були одягнуті у цивільний одяг. Потім приїхала слідча, яка представилася йому та сказала працівникам поліції шукати понятих, а його відвезти до відділення поліції, куди його потім відвіз ОСОБА_23 . Ніякої змови вчинити крадіжку між ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_16 не було.

Також на уточнюючі запитання відповів, що біля павільйону було освітлення і до нього вони не дійшли. Пояснення початкові давав під примусом. До нього застосовували фізичну силу (пропускали струм через пальці, надівали на голову мішок). У перчатках при затриманні не був. Ключі від автомобіля у нього вийняли із кармана. Прав при затриманні не роз`яснювали, протокол затримання у відділенні поліції складав працівник поліції Ярмола. Дозволу на огляд автомобіля він не давав і до нього з цього питання не зверталися. Показання ОСОБА_21 не відповідають дійсності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині за викладених у обвинувальному акті обставин не визнав та з урахуванням відповідей на уточнюючі запитання учасників процесу суду показав, що в кінці робочого дня він закривав магазин, коли зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що бажає віддати йому борг. Він підійшов до місця проживання останнього. Перед цим за декілька днів вони домовлялися втрьох поїхати у кар`єр постріляти з рушниці. Зателефонували ОСОБА_24 , той приїхав близько 6-7 години, придбали в «АТБ» продукти харчування. Тим часом зателефонував його знайомий ОСОБА_24 та запитав, чи не потрібні коньяк та горілка, які раніше вони брали в нього декілька раз. Він сказав, що вони приїдуть та сказав про це ОСОБА_25 , який також погодився придбати. Оскільки у ОСОБА_25 автомобіль знаходився на ремонті, вони попросили ОСОБА_24 поїхати в м.Умань та домовилися, що заправлять автомобіль. Заїхали до нього додому, де він взяв кошти, потім заїхали на СТО, а вже потім поїхали в напрямку Умані. З постачальником домовилися зустрітися на АЗС «БРСМ», що на ОСОБА_17 трасі. Близько 12 годин ночі їм зателефонував ОСОБА_24 (постачальник) та сказав, що треба зачекати, бо він затримується. Хвилин через сорок ОСОБА_24 зателефонував знову та повідомив, що приїхати він не зможе і якщо вони бажають придбати горілку, то мають приїхати у селище Володарка. Також повідомив на його запитання, що до цього населеного пункту одна година їзди. Розуміючи, що вже проїхали тривалий проміжок дороги, він вмовив ОСОБА_26 поїхати туди і той погодився. Домовилися зустрітися на в`їзді у місто біля церкви.
Проїзджаючи, вони побачили на обочині навпроти торгових павільйонів автомобіль темного кольору з проблисковими маячками. Проїхавши ще близько 100 м, а саме до місця, де вони домовилися зустрітися, вони зупинилися. Зв`язку із постачальником не було, а тому вони вийшли на дорогу чекати автомобіль постачальника, яким мав бути мерседес спринтер білого кольору. Приблизно через п`ятнадцять-двадцять хвилин вирішили піти до павільйону, де горіло світло, щоб випити кави. На півдорозі до павільйону, а це приблизно 100 м, він побачив, що біля останнього промайнуло декілька силуетів. Автомобіля там ніякого не було. Пройшли перший магазин і дійшли до автобусної зупинки, коли він почув звук, схожий на звук дверей, що закриваються. Потім з протилежної сторони через дорогу у їх напрямку загорілося декілька ліхтариків. Вони продовжували рух та почули тупіт та крики « ОСОБА_27 . Буду стріляти». Він озирнувся, крім них нікого не було. Він став переживати, зважаючи, що вони приїхали з грішми, та сказав хлопцям, що тут щось не те, що ОСОБА_24 постачальник можливо вступив з кимось у зговір, зважаючи, що телефон його не відповідав. Він запропонував йти в сторону та стали бігти. Наближаючись до багатоповерхового будинку, вони побачили, що в їх сторону стали світити інші ліхтарики і також були крики. Він з ОСОБА_18 бігли попереду, а ОСОБА_24 за ними. Добігши до автомобіля, вони зупинилися, побачили, що ОСОБА_24 немає. Постояли хвилину чи дві, почекали і побачили як із-за рогу будинку в їх напрямку йшли дві особи. Вони відійшли від автомобіля за гаражі і побачили, як ці особи підійшли до автомобіля та спрацювала сигналізація автомобіля. Вони не знали хто це і вирішили відійти далі та пішли в напрямку парку, дійшовши до річки. Опісля цього вони вийшли за місто в напрямку Одеської траси. Зупиняли автомобілі, але ніхто не зупинявся. Він зійшов з дороги в туалет та в цей час почув звук різкого гальмування автомобіля. Коли виглянув, то побачив світлий автомобіль, з якого вибігло три чи чотири особи, які окрім одного, були в цивільному, підбігли до ОСОБА_25 , повалили на землю та стали бити, надягнули позаду спини кайданки. Про те, що це працівники поліції, вказані особи не говорили та посадили ОСОБА_25 на заднє сидіння автомобіля, який відїхав. Пізніше затримали і його та відвезли до відділення поліції, де з нього у присутності понятих зняли взуття та поклали до пакета. Потім його стали запитувати, чи не знає він ОСОБА_28 та ОСОБА_20 . Під вечір появився адвокат.

Уточнив, що на руках ОСОБА_29 рукавичок матерчатих він не бачив і не уявляє, чому вони на ньому мають бути. Ніякої сумки він також не бачив. Телефону у Сливки не було, оскільки він його залишив у автомобілі на зарядку. До магазину «Баварія» вони не заходили і наблизилися до нього приблизно на метрів п`ять. Чи знаходився хто у магазині, він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочині за викладених у обвинувальному акті обставин не визнав та з урахуванням відповідей на уточнюючі запитання учасників процесу суду показав, що 06.07.2017 після роботи він зустрівся із ОСОБА_14 та віддав йому борг. Після цього зателефонували до ОСОБА_24 , оскільки малися всі разом поїхати у кар`єр постріляти. Приїхав ОСОБА_24 і вони поїхали та поторгували у «АТБ», опісля чого ОСОБА_14 повідомив йому, що є можливість придбати водку, він погодився і вони запитали ОСОБА_24 , чи він їх не відвезе. ОСОБА_24 погодився. Вони заїхали на СТО, де він забрав речі із свого автомобіля, а вже потім поїхали в місто Умань. Там чекали, ОСОБА_18 телефонував постачальнику, який сказав, що привезе сам або треба приїхати в селище Володарка. Вже в селищі ОСОБА_18 запитав прохожих як проїхати до місця зустрічі. По дорозі вони побачили на дорозі декілька осіб та поліцейський автомобіль. Проїхавши ще метрів 150-200, зупинилися та стали чекати. Потім ОСОБА_18 запропонував випити кави і всі вони стали прямувати до магазину. На підході до магазину він побачив двох осіб, які потім пішли за магазин. Справа проїхала фура і зі сторони поліклініки стали бігти люди та кричати « ОСОБА_30 ! Стрілять буду». Жодного слова, що це поліція, він при цьому не чув і люди продовжували бігти в їх сторону. Вони вирішили зайти та власне зайшли у двір п`ятиповерхового будинку, але і там побачили ліхтарики та почули крики «Стоять!». Після цього вони стали бігти в напрямку церкви. Забігли за будинок та побачили автомобіль ОСОБА_24 , але ОСОБА_24 там не було і вони стали його чекати. Потім, із-за рогу будинку засвітилися ліхтарики, спрацювала сигналізація автомобіля і вони відійшли від того місця, оскільки не знали, хто прийшов. Зайшли в парк, де ОСОБА_18 повідомив, що загубив сумку із телефоном. Потім вони стали виходити із населеного пункту. Він став зупиняти автомобілі, але ніхто не зупинявся і ОСОБА_18 зійшов з дороги. Потім зупинився автомобіль, з нього вибігло чотири чоловіки, один з яких наставив на нього зброю і він підняв руки. Після цього відчув удар по голові. Ще два удари наніс йому ОСОБА_21 і після чого він втратив свідомість. У відділенні поліції він просив надати йому медичну допомогу та адвоката і на що йому повідомили, що прав у нього жодних немає, а є лише обов`язки. Повідомили, що впіймали іншого, той все сказав і що йому нічого не допоможе. Протокол про його затримання складав ОСОБА_23 . Адвокат появився у кінці робочого дня. Покази давав після застосування до нього домашнього арешту.

Уточнив, що його телефон лежав у автомобілі на зарядці. З приводу клітчастої сумки йому нічого не відомо. Не бачив, чи був хтось в магазині, бо не було видно. До дверей павільйону не підходив і не мав наміру проникати у приміщення магазину. Був намір випити кави. Медичне обстеження щодо нього проводилося. Протокол його затримання складав ОСОБА_31 . Від підпису про роз`яснення прав при цьому він відмовився. Він відмовлявся брати державного захисника, але сказали брати цього, бо іншого не буде.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. При цьому обов`язок доказування зазначених обставин відповідно до частини першої статті 92 вказаного Кодексу покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Під час судового слідства у даному кримінальному провадження сторонам були забезпечені всі умови для реалізації ними передбачених ст.ст. 22, 26 КПК України процесуальних прав, в тому числі й щодо обсягу доказів на обґрунтування своїх позицій.

На підтвердження вчинення обвинуваченими інкримінованого їм злочину у судовому засіданні за ініціативою сторони обвинувачення були допитані представник потерпілого та свідки зі сторони обвинувачення.

Так, представник потерпілого ОСОБА_4 суду показав, що це було третє проникнення до павільйону «Баварія» на протязі двох-трьох місяців. Після попередніх проникнень в замку дверей замінювалася серцевина запираючого пристрою. Чи проводився інший ремонт дверей йому невідомо. Сигналізація спрацьовувала від датчика руху, який був розміщений у приміщенні павільйону, та від відкриття дверей.

Свідок ОСОБА_32 суду показав, що з 15.04.2016 він працює на посаді поліцейського ЄСРПП №1. 06.06.2017 він разом зі своїм напарником ОСОБА_33 заступили на добове чергування та здійснювали патрулювання. 7 числа приблизно біля 01:30 години їм зателефонував їх керівник ОСОБА_21 та повідомив, що вони патрулюють біля павільону «Баварія» та спостерігають за трьома невідомими особами, які «крутяться» біля магазину. Він попросив їх підїхати з тильної сторони магазину, залишивши автомобіль подальші від магазину. Автомобіль вони залишили біля будинку № 22 та прийшовши пішком, зупинилися та побачили приблизно на відстані 40 м від себе, а саме позаду магазину, трьох невідомих осіб чоловічої статі, які потім стали рухатися в напрямку магазину. Через невеликий проміжок часу вони почули команду «Стій, стій» та що хтось біжить. Потім вони побачили, що невідомі особи, переплигнувши через сваї, вибігли біля рогу будинку АДРЕСА_7 . Вони стали їх переслідувати і на виході із двору будинку АДРЕСА_8 вони наздогнали останнього з них. На руках в нього були чорні печатки. Вони надягли йому кайданки та чекали допоки підійдуть інші працівники поліції. Потім ОСОБА_21 і ОСОБА_22 залишилися біля затриманого, а вони стали шукати двох інших осіб. Вході пошуків вони побачили біля гаражів автомобіль з реєстраційними номерами Миколаївської області та, оглянувши автомобіль, побачили там чохол зі зброєю. Після цього вони повернулися до затриманого та запитали де поділися інші особи та кому належить зброя. На що він відповів, що зброя його та є зареєстрованою. Лише після цього вони повідомили про це чергову частину та, дочекавшись слідчо-оперативної групи, передали останній затриманого ОСОБА_34 , як він представився, а самі стали продовжувати пошук інших осіб.

Уточнив, що в однієї з осіб, які бігли від магазину, у руках була сумка «базарна», яку вони викинули по дорозі і яку потім знайшов та приніс ОСОБА_21 . В сумці знаходилося дві викрутки.

Також уточнив, що від того моменту, коли особи пішли до магазину та крику «Стій» пройшло не більше хвилини часу. Що відбувалося попереду магазину вони не бачили і будь-якого скреготу чи стуку не чули.

Свідок ОСОБА_35 суду показав, що 06.06.2017 він з ОСОБА_36 заступив на патрулювання. Під час патрулювання Володарського району 07.06.2017 близько другої години ночі до напарника зателефонував ОСОБА_37 та повідомив, що біля магазину «Баварія» підозрілі особи. Ними було прийнято рішення підїхати до магазину, оскільки із вівторка на середу було дві крадіжки із цього магазину. Вони підїхали, залишивши автомобіль біля будинків, а самі пішли дворами, щоб підійти поближче до магазину. Там вони побачили трьох невідомих чоловіків, які стояли позаду магазину з лівої сторони. Потім останні вийшли із-за магазину та знову повернулися назад. Після цього ОСОБА_21 крикнув «Стій» і невідомі особи стали бігти за магазин, а вони стали їх переслідувати. Спочатку бігли втрьох. Мовчан біг останній. Потім він спіткнувся та впав на живіт. Вони підійшли до нього і він особисто надягнув на нього кайданки і про що потім писав рапорт. Коли ОСОБА_29 впав, біля нього лежали ключі від транспортного засобу, які він особисто підняв. Опісля цього до них підійшли ОСОБА_21 та ОСОБА_38 . Мовчан повідомив їм, що за гаражами стоїть автомобіль і всі вони, а саме ОСОБА_29 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 та він пішли до останнього. Біля автомобіля з ОСОБА_29 залишився ОСОБА_21 , а він із ОСОБА_39 пішли шукати інших осіб в сторону церкви.

На уточнюючі запитання відповів, що в однієї з осіб, що тікали, в руках була клітчаста базарна сумка. Одягнуті вони були в темний одяг. У ОСОБА_29 при затриманні на руках були матерчаті чорні перчатки для господарських робіт. Після затримання ОСОБА_29 лежав біля автомобіля на землі. Як відбувалося проникнення до павільйону він не бачив і не чув жодних звуків відкривання чи інших. Ніч була тиха. ОСОБА_40 сумці пізніше бачив дві викрутки. Особисто він автомобіль не оглядав та не обшукував. Чи робили це інші працівники поліції, він не бачив. Коли приблизно через десять-двадцять хвилин повернулися після пошуків до автомобіля ОСОБА_29 , приїхала слідчо-оперативна група. Ключі від автомобіля він передав слідчому. Тильна сторона магазину не освітлювалася і можливо було побачити лише силуети. Конвоювання ОСОБА_29 здійснював ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_41 суду показав, що він працює на посаді оперуповноваженого служби кримінального розшуку Володарського відділення поліції. 07.06.2017 близько 2 години ночі до нього зателефонував працівник чергової частини та повідомив, що треба допомогти затримати невідомих осіб, які намагалися здійснити крадіжку з магазину «Баварія». Приїхавши на місце та подивившись на реєстрацію автомобіля, було встановлено, що особи, які втекли, можуть прямувати в напрямку Одеської траси. Він ще з одним поліцейським поїхали в напрямку траси на його власному автомобілі та побачили двох осіб. Коли поверталися назад, то цих осіб вже не було, мабуть розбіглися по кущах і про що вони повідомили ОСОБА_21 . Потім приїхала підмога ОСОБА_38 та ОСОБА_22 . Після цього стали шукати невідомих осіб, ходивши по кущах та повідомляючи про те, що вони працівники поліції, але на це ніхто не реагував. Це продовжувалося, починаючи з другої години ночі. Близько шостої години ранку по різні сторони дороги було затримано двох осіб, якими виявилися ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .

Уточнив, що він з напарником були одягнуті в цивільний одяг. Протоколи про затримання ОСОБА_16 та ОСОБА_14 в порядку ст.208 КПК України складав він особисто у ОСОБА_42 відділенні поліції. При цьому він роз`яснював затриманим їх права і в тому числі про право на захист. Обшук затриманих проводився у присутності понятих. Чи були внесені відомості про вчинення злочину до ЄРДР на момент складання ним протоколів про затримання, йому не відомо. Складання останніх та розяснення прав затриманим він проводив можливо на підставі усного доручення слідчого, хоча такий порядок надання слідчим доручення не передбачений.

Свідок ОСОБА_43 суду показав, що він перебував на посаді старшого оперуповноваженого служби кримінального розшуку Володарського відділення поліції. 06.06.2017 він заступив на добове чергування у слідчо-оперативній групі, де відповідальним був ОСОБА_21 . На початку першої чи другої години ночі знаходилися неподалік поліклінічного відділення Володарської ЦРЛ навпроти магазину «Баварія» та помітили невідомих осіб, які знаходилися поблизу магазину приблизно десять-п`ятнадцять хвилин. Раптом дві особи підійшли до вхідних дверей. Що вони там робили він не знає, але двері відкрилися приблизно через п`ять секунд, як вони туди підійшли. Третій стояв справа від магазину. Вони зрозуміли, що це злодії. Попередньо ОСОБА_21 зателефонував до патрульної групи в складі ОСОБА_44 та Нагорного, які під`їхали з іншої сторони магазину. Коли невідомі проникли до магазину, вони побігли до магазину і по дорозі він побачив як третя особа, що стояла поблизу магазину, побачивши їх, постукала у вікно і всі вони втрьох побігли за магазин. З тієї сторони підійшли патрульні та стали їх переслідувати. ОСОБА_45 між будинками № 58 та АДРЕСА_9 , він повернув ближче до проїжджої частини, але до нього ніхто не вибіг. Обійшовши будинок АДРЕСА_8 , вийшов до гаражів, хлопці вже одного затримали. Інших двох не знайшли. Знайшли автомобіль і ОСОБА_29 повідомив, що той належить йому. Після цього він пішов на місце події, тому, що були відчинені двері в магазин, де чекав слідчо-оперативну групу. У подальшому слідчий описав автомобіль та магазин, а він з ОСОБА_29 прослідували у відділення поліції.

Пізніше невідомі люди повідомили, що в напрямку Одеської траси на території Ставищенського району ідуть двоє підозрілих осіб. ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та він поїхали на місце. На обочині дороги в кущах знайшли одного та посадили в автомобіль і повезли.

На уточнюючі запитання відповів, що бачив, як невідомі особи зайшли в магазин. Були в чорному одязі. В руках була клітчаста сумка. Пізніше дізнався, що в сумці були викрутки. Мовчана до автомобіля привели три працівники поліції ОСОБА_21 , ОСОБА_38 та ОСОБА_22 . Клітчаста сумка на той час була у когось із їх працівників. Сторонніх предметів біля автомобіля він не бачив. Охороняв магазин близько години, куди після нього через п`ять хвилин прийшла також продавчиня. Інша продавчиня приїхала приблизно через тридцять хвилин після нього. До приїзду слідчо-оперативної групи, продавчині в магазин не заходили. Брав особисто участь в огляді місця події (магазину), але чи підписував протокол огляду, не памятає. Також він брав участь у затриманні ще однієї особи разом з ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_31 , ОСОБА_39 та ОСОБА_22 . Протоколи про затримання в порядку ст.208 КПК України він складав особисто в кабінеті. Безпосередньо на місці затримання права затриманим особам не роз`яснювалися. Доручення на роз`яснення прав давав начальник слідчого відділу у письмовому виді. З моменту фактичного затримання ОСОБА_29 до приїзду до магазину слідчо-оперативної групи пройшла приблизно одна година. Конвоювування ОСОБА_29 до відділеня поліції він здійснив особисто ще з одним працівником поліції, але з ким, не пам`ятає. При цьому було ще темно. У присутності понятих у відділенні поліції у Мовчана під час проведеного ним особисто обшуку було вилучено ключі від автомобіля.

Бачив, як двоє невідомих осіб приблизно за 5-7 секунд відчинили двері та забігли у приміщення магазину. Бачив як один з них забіг за вітрину, а інший стояв. Освітлення цього місця було добрим, світило чотири ліхтарі. Чи виносили невідомі особи щось із магазину не бачив і чи вибігали вони із сумкою точно сказати не може.

Свідок ОСОБА_37 суду показав, що він разом з іншим поліцейським, прізвище якого не знає, здійснювали патрулювання в м.Володарка і оперативний черговий повідомив їм про спрацювання сигналізації в магазині «Баварія» і щоб вони поїхали та перевірили. Наближаючись до магазину, вони побачили, що хтось підійшов до магазину, а потім повернувся назад за магазин. Потім проїзджав вантажний автомобіль, вони з напарником пропустили його та стали наближатися до магазину, викрикуючи « ОСОБА_50 ! Будем стріляти». Побачили як з магазину вибігло два чоловіки, а один стояв біля магазину. Після цього вказані особи стали тікати і при цьому один з них побіг в одну сторону, а двоє в іншу. Вони стали за ними бігти та затримали одного біля будинку, яким, як потім зясувалося, був ОСОБА_29 . На нього надягли кайданки та повели до автомобіля, який стояв за гаражами і про що їм повідомив ОСОБА_29 , який вказував напрямок руху до останнього.

Уточнив, що коли вони наздоганяли ОСОБА_29 , то знайшли клітчасту сумку, в якій потім виявили дві викрутки. Потім приїхала слідчо-оперативна група, а він та ще двоє працівників поліції поїхали затримувати інших в напрямку смт.Ставище. Мовчан безпосередньо після затримання повідомив їм, що вони приїхали за покупкою.

Також уточнив, що після повідомлення чергового про спрацювання сигналізації він з напарником не поспішали виїзджати на місце, попили кави і лише потім поїхали. З моменту отримання повідомлення та приїзду їх до місця пригоди пройшло приблизно п`ятнадцять хвилин. Приблизно було 02:15. Біля магазину добре освітлювалося і він чітко бачив одну людину, яка стояла біля магазину, а двоє зайшли до магазину, але самого моменту відкривання дверей та входу до них двох осіб він не бачив, а вже побачив їх у приміщенні магазину. Наблизившись до магазину приблизно за 25 м він побачив як двоє осіб вибігли з магазину, та став кричати « ОСОБА_50 ! Буду стріляти». Бачив, як біля магазину на той час проходила ще якась особа з сумкою, але хто, не знає. Сумку він підняв, тому, що бачив її біля магазину. Мовчана затримали на відстані приблизно 60-100 м від магазину, а сумку знайшли по дорозі. Не бачив, щоб ОСОБА_29 тримав перед цим у раках цю сумку. Ключі від автомобіля лежали біля ОСОБА_29 під час його затримання і їх разом з ОСОБА_29 доставили до автомобіля, де поклали разом з сумкою, яку також принесли, на землі поряд з чорними перчатками. Всі поліцейські, які приймали участь у затриманні, були одягнуті у чорну поліцейську форму. При затриманні ОСОБА_29 опору не чинив та просив повідомити адвоката чи батька. Мовчана затримали в порядку адміністративного затримання з метою встановлення його особи і при цьому застосовували фізичний примус. Перчатки матерчаті чорного кольору були на ОСОБА_29 і він ( ОСОБА_29 ) особисто їх зняв вже біля автомобіля, коли лежав. Руки в кайданках були поза спиною.

Уточнив також, що хто особисто підняв сумку із землі та приніс її до автомобіля, він не знає, він цього не робив. Всі працівники поліції, присутні при затриманні, були у чорній поліцейській формі. Чому перенесли сумку з місця її виявлення, а не залишили зберігатися там, він не пам`ятає і вказівок про це нікому з працівників поліції не давав.

Свідок ОСОБА_51 суду показала, що працювала у магазині «Баварія». Приблизно о третій годині ночі до неї зателефонував диспетчер пульту охорони та повідомив, що в магазині спрацювала сигналізація. Вона приїхала до магазину, де вже перебували чотири поліцейських, один з яких був дільничий, а інших вона не знає. Магазин був відкритий і в магазин сказали не заходити. Вони чекали до ранку, коли приїхала слідча, експерт і начальник поліції. Потім уже під час огляду у магазині підійшла її напарниця ОСОБА_52 .. Після закінчення огляду приміщення стали проводити переоблік у магазині.

Перед цим, по закінченню робочого дня, вона закривала у магазині двері та ставила на сигналізацію. На дверях були явні пошкодження (подряпини), але не такі, як були після попередньої крадіжки. У приміщенні магазину вона помітила зміну обстановки, що проявилося в тому, що на підлозі лежав блок сигарет. Інших змін обстановки не було.

Уточнила, що слідча приїхала та проводила огляд вже після 8 години ранку.

Дозвіл на проведення огляду вона особисто не давала, а власник магазину приїхав, коли огляд вже проводився. Директор ОСОБА_53 також приїхав, коли огляд вже майже закінчувався. Під час огляду вона працівникам поліції гроші, які знаходилися у приміщенні магазину, не показувала і про їх суму не говорила. Було пошкоджено саме полотно дверей (пластик). Ригель замка дверей був висунутий наполовину від того, як зазвичай при закритому положенні замка. Сам ригель не був пошкоджений. Чи була пошкоджена сама замочна скважина, куди заходить ригель, вона не звернула уваги. Після входу до приміщення магазину, куди зайшли начальник поліції, слідчий, експерт та вона, вона на запитання начальника поліції показала, що весь товар на місці і до початку огляду давала пояснення слідчій. Огляд було розпочато у відсутності понятих, останніх покликали вже під час зняття відбитків пальців. Після останньої крадіжки замок ремонтували, але що саме, вона не знає.

Окрім показань представника потерпілого та свідків, сторона обвинувачення на обстоювання своєї позиції щодо винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їм злочину посилається на надані суду інші джерела доказів, якими є:

?витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000135 від 07.06.2017 (т.2 а.с.77);
?рапорти працівників Володарського відділення поліції Сквирського ВП ГУ НП в Київській області (т. 2 а.с. 78, 80-86);
?протоколи огляду місця події від 07.06.2017 з фототаблицями (т.2 а.с. 87-121, т.3 а.с. 8-13);
?клопотання слідчого від 07.06.2017, погоджене з прокурором, про надання дозволу на проведення обшуку та ухвала слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 07.06.2017 про надання дозволу для проведення обшуку в автомобілі марки «HYUNDAI GRANDEUR», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.3 а.с. 14-21);
?протоколи про затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 07.06.2017 (т.2 а.с. 225-250, т.3 а.с. 1-7);
?постанова слідчого про призначення судово-товарознавчої експертизи від 22.08.2017 та висновок останньої від 22.08.2017 (т.2 а.с. 149-166);
?акт інвентаризації товарів на складі № 1512 ФОП « ОСОБА_13 » від 07.06.2017 (т.3 а.с. 88-106);
?копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_13 (т.3 а.с.87);
?копія статуту господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росич» (т.3 а.с.76-86);
?копія укладеного 10.02.2016 між ОСОБА_54 та ФОП « ОСОБА_13 » договору оренди павільйону № 10/02, що по АДРЕСА_6 (т.3 а.с. 108);
?ухвали слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 09.06.2017 за результатами розгляду клопотань слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с. 122-136 т. 3).

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчинені злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності (прямо чи непрямо підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів ст..85 КПК України), допустимості (отримання у порядку, встановленому цим Кодексом - ст.86 КПК України), достовірності (чи відповідає фактичним обставинам справи), а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а їх процесуальними джерелами є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ст.ст. 98, 99 КПК України: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення; до документів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження можуть належати протоколи процесуальних дій та додатки до них, складені в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи (ч.1 ст.101 КПК).

Відповідно до вимог ст. ст. 22, 26 КПК України сторони провадження мали всі умови для реалізації їх процесуальних прав, в тому числі й щодо обсягу доказів на обґрунтування своїх позицій.

Як визначено у рішенні Конституційного суду України № 12-рп/2011 від 20.11.2011 року перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Зазначаючи у обвинувальному акті про те, що що 07.06.2017 близько 02 години ночі обвинувачені за попередньою змовою вчинити крадіжку приїхали на автомобілі марки «HYUNDAI GRANDEUR», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 до торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_6 , де, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом «віджиму» вхідних металопластикових дверей магазину незаконно проникли в середину приміщення останнього та, усвідомлюючи, що посягають на чужу власність, на яку вони не мають жодного права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, мали намір вчинити крадіжку грошових коштів та тютюнових виробів, сторона обвинувачення на переконання суду не довела таких обставин належними та допустимими доказами.

Показання допитаних у судовому засіданні свідків працівників Володарського відділення поліції ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_41 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 з приводу вказаних обставин в певній мірі є суперечливими і на переконання суду не дають підстави зробити висновок про об`єктивність існування таких. В них відсутня розумна логіка та послідовність щодо обставин обвинувачення.

Так, зі слів свідків ОСОБА_58 , він здійснював патрулювання з ОСОБА_59 , зателефонував черговий та повідомив про спрацювання сигналізації в магазині «Баварія» та попросив перевірити. Вони не поспішали туди, попили кави і лише приблизно через п`ятнадцять хвилин приїхали на місце та стали наближатися до магазину, звідки вибігло двоє осіб та стали втікати.

Такі його показання позбавлені розумної логіки та цілком спростовуються показаннями інших свідків у справі.

Зі слів свідка ОСОБА_51 та загальновідомої інформації, у даному конкретному випадку сигналізація мала спрацювати лише при несанкціонованому відкритті дверей. Якщо така обставина дійсно мала місце, то залишається бути нез`ясованим, що відбувалося впродовж тих приблизно п`ятнадцяти хвилин, якщо припускати, що двері до магазину були відчинені і лише після збігу вказаного періоду часу до магазину зайшли обвинувачені, які до цього за твердженням свідків ОСОБА_55 та ОСОБА_56 до того моменту спокійно стояли за приміщенням магазину і потім пішли до фасадної частини магазину.

Ще більш сумнівними є показання свідка ОСОБА_58 з огляду на покази свідка ОСОБА_57 в тім, що по приїзду після дзвінка чергового на місце, вони десять-п`ятнадцять хвилин спостерігали за трьома особами, що перебували біля магазину і лише після цього двоє з них підійшли до дверей, відкрили останні приблизно за п`ять секунд і лише потім зайшли у приміщення магазину. Тобто, за показаннями цього свідка з моменту спрацювання сигналізації до моменту фактичного проникнення обвинувачених до приміщення магазину пройшло близько півгодини.

Зважаючи на зміст витягу з ЄРДР № 0000135 від 07.06.2017 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, сигналізація у магазині «Баварія» спрацювала о 02:13 годині, повідомлення у чергову частину Володарського відділення поліції з цього приводу надійшло о 02:16 годині і саме приблизно в цей період часу (02:16), як зазначено у витягу, обвинувачені проникли до приміщення магазину.

Стверджуючи про те, що проникнення обвинувачених до магазину було здійснено шляхом «віджиму» вхідних металопластикових дверей, сторона на підтвердження такої обставини також не надала жодного належного та допустимого доказу.

Посилання з цього приводу як на доказ, на наявний у матеріалах провадження висновок судової трасологічної експертизи (а.с. 143-148 т.2) не є обґрунтованим, оскільки сам по собі цей висновок жодним чином не вказує на таку обставину.

Так, предметом дослідження експертів були зліпки, утворені еластичною масою білого кольору, що мають неправильну геометричну форму. Позаяк, жодний із наявних у матеріалах провадження доказів і в тому числі протокол огляду місця події (приміщення торгового павільйону «Баварія») (а.с. 87-96 т.2) від 07.06.2017 не містять даних про відібрання цих зліпків у процесі досудового розслідування, як того вимагають положення ст.ст. 237, 245 КПК України.

За таких обставин та з огляду на положення ч.5 ст.101 КПК України висновок судової трасологічної експертизи № 8-3/2840 від 10.07.2017 (а.с. 143-148 т.2) та власне і саму постанову про її призначення від 14.06.2017 (а.с.122-124 т.2 ) не можна вважати доказами, які здобуті у спосіб, визначений законом (допустимими доказами).

З названих обставин не можна вважати такими, що здобуті у законний спосіб, і постанову про призначення аналогічної експертизи від 14.06.2017 (а.с. 126-128 т.2) та її висновок № 8-3/2839 від 07.07.2017 (а.с.131-140).

Відповідно до вказаної постанови про призначення експертизи серед іншого експерту надано паперовий конверт, в середині якого знаходиться аркуш паперу формату А-4, на який перекопійовано сліди структури матеріалу, які було виявлено та вилучено 07.06.2017 під час проведення огляду місця події в приміщенні торгового павільйону «Баварія» в смт Володарка по вулиці Коцюбинського, 58-Б.

Позаяк, зі змісту протоколу огляду місця події від 07.07.2017 ((а.с. 87-96 т.2) чітко вбачається, що під час його проведення виявлено та вилучено лише три сліди фактури, які перекопійовано з використанням феромагнітного порошку та липкої стрічки на аркуш паперу формату А4. Тобто, мав місце лише один аркуш паперу формату А4, на який було перекопійовано три сліди фактури і саме цей аркуш паперу у подальшому мав бути бути направлений на експертне дослідження. Разом з тим, експертами було отримано на дослідження п`ять слідів структури матеріалу. Доказів того, яким чином і коли були здобуті ці експертні зразки, матеріали провадження не містять.

Постанова слідчого про призначення судово-товарознавчої експертизи від 22.08.2017 та висновок останньої від 22.08.2017 (т.2 а.с. 149-166) також не можуть вважатися доказами, що здобуті у визначений законом спосіб з огляду на наступне.

Згідно ст.7 Закону України «Про судову експертизу», № 4038-ХІІ від 25.02.94 р. судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ ' України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Відповідно до положень статті 10 вказаного Закону судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Аналогічні положення зазначеного вище Закону відображені в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.97 року № 8.

Таким чином, в рамках кримінального провадження слідчий мав право призначити проведення судово-товарознавчої експертизи в державній спеціалізованій установі або ж судовому експерту, який не є працівником цих установ, але кваліфікація якого відповідає визначеним ст.10 Закону України «Про судову експертизу» вимогам.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, які підтверджували б те, що «експерт-оцінювач ОСОБА_60 » є судовим експертом, внесений до Єдиного реєстру судових експертів, має відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшов відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестований та отримав кваліфікацію судового експерта за спеціальністю «товарознавство».

Викладене вказує на грубі порушення при провадженні досудового слідства при вирішенні питання щодо визначення розміру шкоди внаслідок замаху на злочину ( п.3 ч.1 ст. 91 КПК України), що не могло бути непоміченим зі сторони прокурора при затвердженні обвинувального акту та вказує на явне ігнорування стороною обвинувачення вимог закону. За викладеного доводи у судовому засіданні прокурора в тім, що всі експертизи у даному кримінальному провадженні призначено та проведено відповідно до вимог КПК України, лише вкотре вказують на упередженість та однобічність (сторона обвинувачення всеціло намагалася зясувати лише ті обставини, які звинувачують осіб і жодним чином в тому числі ті, які виправдовують осіб, як того вимагає кримінальний процесуальний закон) досудового розслідування у данному кримінальному провадженні та суперечать вимогам закону щодо виконання прокурором покладених на нього законом обов`язків.

Так, наприклад, ні під час досудового розслідування, ні під час судового слідства, сторона обвинувачення не намагалася і не вжила заходів щодо перевірки доводів сторони захисту і в тому числі щодо причин, за яких вони перебували в ніч з 06 на 07 червня 2017 в смт.Володарка поблизу місця пригоди.

Огляд місця події від 07.06.2017 (а.с. 87-96 т.2 ), який було проведено у приміщенні торгового павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 », також проведений із порушенням матеріального та процессуального законів.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При цьому законодавець визначив, що (ч.2 ст. 237 КПК) огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

За вимогами частини третьої статті 232 вказаного Кодексу слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Останні вказані вимоги закону були дотриманні органом досудового розслідування. Позаяк, саме проникнення до приміщення магазину слідчого та проведення в ньому огляду, як вбачається із отриманих у провадженні доказів, було проведено без попередньої згоди власника цього приміщення (яким являється ОСОБА_61 ) чи особи, у оперативному володінні якої воно перебуває на підставі договору оренди № 10/02 від 10.02.2016 (ФОП ОСОБА_13 ). Вказана обставина вказує на те, що такий доказ було здобуто з грубим порушенням процесуальних норм.

З таким же явним порушенням та ігнорування вимог чинного кримінального процессуального закону було проведено і огляд (обшук) автомобіля, зважаючи, що на час його проведення до постановлення ухвали слідчого судді була відома особа його володільця, якою є затриманий на той час ОСОБА_8 ..

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.1 ст.86 КПК).

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані (ст.87 КПК).

Таким чином, підсумовуючи викладене, слід констатувати, що зазначені вище докази (постанова про призначення судової трасологічної експертизи від 14.06.2017 (а.с.122-124 т.2 ) та її висновок № 8-3/2840 від 10.07.2017 (а.с. 143-148 т.2), постанова про призначення судової трасологічної експертизи від 14.06.2017 (а.с. 126-128 т.2) та її висновок № 8-3/2839 від 07.07.2017 (а.с.131-140), постанова про призначення судово-товарознавчої експертизи від 22.08.2017 та висновок останньої від 22.08.2017 (т.2 а.с. 149-166), протоколи огляду місця події від 07.06.2017 (а.с. 87-121 т.2 ), ) були одержані з порушенням як вимог кримінального процесуального закону, так і пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому мають бути визнані судом недопустимими і на них не можна посилатися при прийнятті судового рішення у даному кримінальному провадженні (ч.2 ст.86 КПК).

Інші отриманні у провадженні докази, на які посилається в обґрунтування обвинувачення прокурор, лише вказують на певні обставини, як-то перебування приміщення магазину у оперативному володінні певної особи та зайняття такої особи підприємницькою діяльністю (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_13 (т.3 а.с.87), копія статуту господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росич» (т.3 а.с.76-86), копія укладеного 10.02.2016 між ОСОБА_54 та ФОП « ОСОБА_13 » договору оренди павільйону АДРЕСА_10 (т.3 а.с. 108), наявність у приміщенні магазину товарів (акт інвентаризації товарів на складі № НОМЕР_2 ФОП « ОСОБА_13 » від 07.06.2017 (т.3 а.с. 88-106) і самі по собі як кожен окремо так у своїй сукупності не вказують на причетність обвинувачених до скоєння злочину, який їм інкримінується.

Про дослідження інших доказів стороною обвинувачення не заявлено, а відтак вони судом не досліджувались та не оцінювались.

Відповідно до положень ст. 59, ч. 2 ст. 63 і п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України й чинного кримінально-процесуального законодавства забезпечення підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, засудженому і виправданому права на захист є однією з основних засад судочинства, важливою гарантією об`єктивного розгляду справи та запобігання притягненню до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

На разі, з огляду на отримані у провадженні докази суд також констатує факт порушення прав обвинувачених на захист під час досудового слідства у провадженні, на чому наголошував захист і що знаходить своє підтвердження з показів обвинувачених у судовому засіданні, які знайшли своє підтвердження з показів у судовому засіданні свідків, в тім, що після затримання обвинувачених, їм не було негайно повідомлено підстави затримання та у вчиненні якого злочину вони підозрюються, а також не було роз`яснено право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти них.

При цьому суд у відповідності до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а також ч.2 ст. 8 та ч.5 ст. 9 КПК України, які регламентують застосування принципу верховенства права у кримінальному провадженні та кримінально-процесуальному законодавстві, звертається до практики ЄСПЛ щодо впливу обмеження прав підозрюваного на захист під час досудового розслідування на розгляд під час судового провадження. Зокрема, в п. 57 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» ЄСПЛ в обґрунтування порушення п. 1 ст. 6 у поєднанні з підп. «с» п. 3 ст. 6 Конвенції зазначив, що «національні суди проігнорували обмеження права заявника на захист під час первісної стадії попри те, що заявник зазначав про це у касаційній скарзі до Верховного Суду України, та те, що відповідно до національного законодавства воно становило істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке передбачало скасування вироку. Цей недолік не міг бути виправлений ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження (п. 58 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Салдуз проти Туреччини»; пункти 3941 рішення ЄСПЛ від 31 березня 2009 року у справі «Плонка проти Польщі»).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому частина друга аналізованої норми передбачає, що одним із діянь, у разі існування яких суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, є, зокрема, порушення права особи на захист.

За викладеного не може, як послалася сторона обвинувачення у судових дебатах, слугувати належним та допустимим доказом вини обвинувачених і пояснення ОСОБА_62 , які він надав на початковій стадії досудового розслідування у відсутності захисника, хоча бажав мати останнього. Такого свого висновку суд приходить з огляду на висновки рішення ЄСПЛ по справі "Балицький проти України». Відповідно до останнього встановлено порушення Україною ст. 6 § 1 і 3 (с) КЗПЛ щодо права заявника на захист і привілеї проти самовикриття. А саме, ОСОБА_63 був засуджений на підставі викривальних свідчень, отриманих у результаті порушення його права зберігати мовчання і привілеї від самовикриття, також він був позбавлений можливості здійснити своє право на захист під час допиту на початковій стадії розслідування і що має місце у випадку з ОСОБА_64 ..

Доводи сторони захисту (адвокат ОСОБА_6 ) про порушення вимог закону (ст.ст 20, 208 КПК) при затриманні обвинувачених на переконання суду не є цілком слушними та такими, що заслуговують на увагу вцілому, з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколів про затримання обвинувачених (а.с. 225-236 т.2), вони були затримані О/У СКП Володарського відділення поліції ОСОБА_41 та ОСОБА_65 .. Будучи уповноваженим особами органів поліції, останні здійснили затримання обвинувачених, зважаючи на наявність на той час підстав вважати про існування підозри, що вказані особи причетні до скоєння замаху на злочин і на обставину чого вказує сукупність отриманих у справі доказів, якими є покази працівників поліції та покази самих обвинувачених в тім, що на момент, що передував їх затриманню, вони дійсно перебували поблизу приміщення магазину та намагалися втекти від невідомих осіб і що по суті стало приводом для затримання. Таке право працівники поліції мали у відповідності до п.1 ч.1 ст.208 КПК України та при цьому виконали вимоги пункту четвертого частини першої вказаної норми, а тому доводи захисту в тім, що право на захист ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було роз`яснено оперативними співробітниками Володарського ВП, які не мали на це повноважень, не є слушними.

Позаяк порушення мали місце і це проявилося в тому, що всім обвинуваченим на момент їх фактичного затримання всупереч вимогам ст.ст. 209 (Особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою), 208 ч.4 (Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом) безпосередньо після затримання не було негайно роз`яснено їх прав і в тому числі право мати захисника та не говорити нічого з приводу підозри проти них.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального злочину і підлягає виправданню, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За викладеного, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний отриманий у кримінальному провадженні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_66 , ОСОБА_67 та ОСОБА_10 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України обвинувачення (незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із проникненням в інше приміщення) не доведено поза розумним сумнівом і у порядку, передбаченому КПК України, воно не підтверджено жодним доказом і грунтується на недопустимих та неналежних доказах та припущеннях сторони обвинувачення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягають виправданню у зв`язку з недоведеністю їх вини у вчиненні інкримінованого злочину.

Усі сумніви щодо доведеності вини обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суд тлумачить на їх користь.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме:

речові докази два державні номерні знаки НОМЕР_3 , дві металеві монтировки, рюкзак сіро-синього кольору з вмістом ножа довжиною 33 см, чоловічі сандалі 45 розміру, тканинну рукавицю чорного кольору із візерунком в вигляді «ялинки» із зовнішньої сторони, після набрання, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ;

речові докази - мобільний телефон марки «LG» чорного кольору, чоловічий гаманець з вмістом грошей в сумі 2110.00 грн та 6 доларів США, двох пластикових карток «Приватбанк», двох дисконтних карток, поліетиленовий пакет білого кольору з написом «АТБ» з вмістом чоловічих шортів сіро-синього кольору, чоловічої футболки червоного кольору, чоловічих сандалів 42 розміру, чоловіче взуття типу кросівок темного кольору, після набрання вироком законної сили залишити у володінні обвинуваченого ОСОБА_10 ;

речові докази - мобільний телефон марки «ZТЕ» золотистого кольору, чоловіче взуття типу кросівок, після набрання вироком законної сили залишити у володінні обвинуваченого ОСОБА_9 ;

речові докази - аркуш паперу формату А-4 зі слідами папілярних ліній, аркуш паперу формату А-4 зі слідами фактури, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там же;

речовий доказ - автомобіль марки «HYUNDAI GRANDEUR», реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобільний брелок блокування дверей та ключ від автомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR», реєстраційний номер НОМЕР_4 , після набрання вироком законної сили залишити у володінні їх власника;

речові докази - матерчатий рюкзак зеленого кольору з вмістом чоловічих джинсових шортів, чоловічої футболки типу «поло» білого кольору, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору, на зовнішніх панелях якого відсутні будь-які ознаки маркування, рушницю марки «Tаrget X7», модель 17-10117, чохол до неї та патрони калібру 12 мм в кількості 24 шт., після набрання вироком законної сили залишити у володінні обвинуваченого ОСОБА_8 ;

речові докази - дві тканинні рукавиці чорного кольору з візерунком у вигляді «ялинка», чоловічу кепку червоного кольору, господарську поліетиленову сумку з вмістом двох викруток, чоловічі кросівки марки «NІКЕ», власник яких невстановлений і які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили у відповідності до положень ч.12 ст.100 КПК України залишити там до вирішення питання належності їх певній особі у порядку цивільного судочинства.

Понесені у провадженні судові витрати по проведенню судових експертиз на загальну суму 6835.52 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у провадженні не заявлений, запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати невинуватим і виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_9 визнати невинуватим і виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_10 визнати невинуватим і виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Речові докази два державні номерні знаки НОМЕР_3 , дві металеві монтировки, рюкзак сіро-синього кольору з вмістом ножа довжиною 33 см, чоловічі сандалі 45 розміру, тканинну рукавицю чорного кольору із візерунком в вигляді «ялинки» із зовнішньої сторони, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .

Речові докази - дві тканинні рукавиці чорного кольору з візерунком у вигляді «ялинка», чоловічу кепку червоного кольору, господарську поліетиленову сумку з вмістом двох викруток, чоловічі кросівки марки «NІКЕ», власник яких невстановлений і які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили у відповідності до положень ч.12 ст.100 КПК України залишити там до вирішення питання про їх власника у порядку цивільного судочинства.

Речові докази - мобільний телефон марки «LG» чорного кольору, чоловічий гаманець з вмістом грошей в сумі 2110.00 грн та 6 доларів США, двох пластикових карток «Приватбанк», двох дисконтних карток, поліетиленовий пакет білого кольору з написом «АТБ» з вмістом чоловічих шортів сіро-синього кольору, чоловічої футболки червоного кольору, чоловічих сандалів 42 розміру, чоловіче взуття типу кросівок темного кольору, після набрання вироком законної сили залишити у володінні обвинуваченого ОСОБА_10 .

Речові докази - мобільний телефон марки «ZТЕ» золотистого кольору, чоловіче взуття типу кросівок, після набрання вироком законної сили залишити у володінні обвинуваченого ОСОБА_9 .

Речові докази - аркуш паперу формату А-4 зі слідами папілярних ліній, аркуш паперу формату А-4 зі слідами фактури, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там же.

Речовий доказ - автомобіль марки «HYUNDAI GRANDEUR», реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобільний брелок блокування дверей та ключ від автомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR», реєстраційний номер НОМЕР_4 , після набрання вироком законної сили залишити у володінні їх власника.

Речові докази - матерчатий рюкзак зеленого кольору з вмістом чоловічих джинсових шортів, чоловічої футболки типу «поло» білого кольору, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору, на зовнішніх панелях якого відсутні будь-які ознаки маркування, рушницю марки «Tаrget X7», модель 17-10117, чохол до неї та патрони калібру 12 мм в кількості 24 шт., після набрання вироком законної сили залишити у володінні обвинуваченого ОСОБА_8 .

Понесені у провадженні судові витрати по проведенню судових експертиз на загальну суму 6835.52 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у провадженні не заявлений, запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання його копії.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити, обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «____»_________________ 20___ року