Справа № 359/5010/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/856/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 08.08.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, повернутий прокурору; -

в с т а н о в и л а:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті відсутні істотні обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що злочини, передбачені ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України вчинені ним у лише відомий обвинуваченому спосіб у невстановленому місці та у невстановлений час. Тобто, на думку суду, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які прокурор вважає такими, що мали місце і підлягають дослідженню під час судового розгляду справи по суті, є невстановленими, а ненадання детальної інформації обвинуваченому про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, є порушенням його права на захист.

Таким чином, на думку суду, допущенні порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого відповідав би вимогам ст. 374 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На думку прокурора, у обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 обвинувачення сформульовано відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. При викладі фактичних обставин злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, які прокурор вважає встановленими та при формулюванні обвинувачення у відповідності до диспозиції ч.2 ст. 307 КК України вказано конкретне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 із зазначенням усіх ознак вказаного складу злочину. При цьому, у формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 точно описано обставини справи із зазначенням ознак об`єктивної сторони складу злочину та конкретизовано необхідний мінімум обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Не зазначення у обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 конкретних годин і хвилин незаконного придбання ним особливо небезпечного наркотичного засобу, а також конкретного місця вчинення інкримінованих йому дій з придбання та спосіб такого придбання, на думку прокурора жодним чином не впливають на кваліфікацію інкримінованих йому діянь та можуть бути встановленні лише з показань обвинуваченого, який під час досудового розслідування двічі відмовлявся їх надавати.

Прокурор зазначає, що деталі вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів доведені до його відома, сукупність таких деталей є достатньою для повного розуміння ним суті висунутого проти нього обвинувачення, крім того останній офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Висновок суду про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не містить належним чином сформульованого обвинувачення є передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Крім цього, прокурор в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що під час підготовчого судового засідання було істотно порушено вимоги КПК України, а саме прокурору не було надано можливості висловити свою думку щодо клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, чим було порушено принцип змагальності сторін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, яка апеляційну скаргу прокурора підтримала, та просила її задовольнити;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акту на відсутність викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, яке повинно бути перевірене судом під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, висновки суду про те, що формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки в обвинувальному акті не вказані спосіб, місце та час вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, можливі виключно як наслідок оцінки досліджених в ході судового розгляду обставин справи та виходить за межі переліку питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, повернутий прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4