Справа № 369/9909/18
Провадження №1-кс/369/3162/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004822 від 10.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 07.08.2018 близько 15 год. 00 хв. (більше точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, відповідно до попередньо узгодженого плану дій, перебуваючи в приміщенні ресторану-кафе «Лесик», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 102, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч волі власника ОСОБА_5 з метою обернення вказаного транспортного засобу на свою користь, погрожуючи потерпілому ОСОБА_5 застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього, заволоділи ключами від даного автомобіля, техпаспортом та імобілайзером (брелком-міткою).

Після цього, ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою відповідно до попередньо узгодженого плану дій, протиправно, всупереч волі власника, заволодів автомобілем марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу ресторану-кафе «Лесик» та з місця вчинення злочину на вищевказаному автомобілі зник, а невстановлена досудовим розслідуванням особа лишилася з потерпілим ОСОБА_5 із метою обмеження дій та рухів останнього, завдавши при цьому потерпілому матеріальної шкоди.

З метою врятування майна, яким заволодів ОСОБА_4 , 11.08.2018 року, було проведено невідкладний обшук в гаражному приміщенні, який розташований на підвальному поверсі будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення невідкладного обшуку було виявлено та вилучено: предмет ззовні схожий на дитяче автомобільне крісло з маркуванням «britax romer» s/n НОМЕР_2 , фіолетового кольору.

З метою врятування майна, яким заволодів ОСОБА_4 , 11.08.2018 року, було проведено невідкладний обшук в автомобілі марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6-Б. В ході проведення невідкладного обшуку було виявлено та вилучено: автомобіль марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , 2 сліди папілярних узорів з водійської дверцяти та д.н.з. НОМЕР_1 , змив з керма автомобіля, змив з коробки АКПМ, змив з водійського сидіння, змив з переднього пасажирського сидіння, змив з заднього пасажирського сидіння, змив з водійської дверцяти (ззовнішня сторона), змив з водійської дверцяти (внутрішня сторона ручки), змив з передньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з лівої задньої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої лівої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з правої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), 2 д.н.з. НОМЕР_1 .

З урахуванням того, що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину, на підставі ст. 98 КПК України вони визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Тому слідчий просив накласти арешт на наступне майно : автомобіль марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , 2 сліди папілярних узорів з водійської дверцяти та д.н.з. НОМЕР_1 , змив з керма автомобіля, змив з коробки АКПМ, змив з водійського сидіння, змив з переднього пасажирського сидіння, змив з заднього пасажирського сидіння, змив з водійської дверцяти (ззовнішня сторона), змив з водійської дверцяти (внутрішня сторона ручки), змив з передньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з лівої задньої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої лівої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з правої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), 2 шт. д.н.з. НОМЕР_1 . Накласти арешт на предмет ззовні схожий на дитяче автомобільне крісло з маркуванням «britax romer» s/n НОМЕР_2 , фіолетового кольору.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, та просив задовольнити його.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Тобто, відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародним актам.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004822 від 10.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
11.08.2018 року, було проведено невідкладний обшук в автомобілі марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6-Б. В ході проведення невідкладного обшуку було виявлено та вилучено: автомобіль марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , 2 сліди папілярних узорів з водійської дверцяти та д.н.з. НОМЕР_1 , змив з керма автомобіля, змив з коробки АКПМ, змив з водійського сидіння, змив з переднього пасажирського сидіння, змив з заднього пасажирського сидіння, змив з водійської дверцяти (ззовнішня сторона), змив з водійської дверцяти (внутрішня сторона ручки), змив з передньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з лівої задньої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої лівої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з правої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), 2 д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вищевказане майно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки слідчий у клопотанні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речового доказу, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт наступне майно та речі : автомобіль марки «LexusNX200t», д.н.з. НОМЕР_1 , 2 сліди папілярних узорів з водійської дверцяти та д.н.з. НОМЕР_1 , змив з керма автомобіля, змив з коробки АКПМ, змив з водійського сидіння, змив з переднього пасажирського сидіння, змив з заднього пасажирського сидіння, змив з водійської дверцяти (ззовнішня сторона), змив з водійської дверцяти (внутрішня сторона ручки), змив з передньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з лівої задньої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої лівої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), змив з правої пасажирської дверцяти (зовнішня сторона), змив з задньої правої пасажирської дверцяти (внутрішня сторона), 2 шт. д.н.з. НОМЕР_1 ; на предмет ззовні схожий на дитяче автомобільне крісло з маркуванням «britax romer» s/n НОМЕР_2 , фіолетового кольору.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1