УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 щодо незаконного, на думку захисника, затримання її підзахисної.

На обґрунтування своєї скарги захисник зазначила, що 20.06.2017 слідчим 3-го відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК у кримінальному провадженні № 420 171 000 000 002 77 затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

У подальшому, рішенням слідчого Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2017 до підозрюваної ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, на думку захисника, затримання підозрюваної відбулося всупереч положенням п. 3 ч.1 ст. 208 КПК, оскільки орган досудового розслідування не мав даних про намір підозрюваної втекти з метою ухилитися від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з тим, що підозрювана на теперішній час утримується у Київському слідчому ізоляторі, заявник просила слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва визнати затримання ОСОБА_3 незаконним.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї та додатково витребувані документи, дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 42 КПК статус підозрюваного набуває особа з моменту повідомлення їй про підозру. Частиною 3 вказаної статті визначений перелік прав підозрюваного, зокрема, мати захисника.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування у межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

У силу ч. 3 ст. 206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність встановлення наявності або ж відсутності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання цієї особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є наявність достатніх даних, що жодне з вказаних рішень щодо такої особи судом не приймалося.

Водночас, як зазначив заявник у своїй скарзі, ухвалою від 22.06.2017 слідчим суддею до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.07.2017.

Таким чином, слідчим суддею з достатньою повнотою встановлено, що існують правові підстави для позбавлення свободи гр. ОСОБА_3 .

Зазначений висновок має наслідком повернення скарги її ініціатору

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на затримання останньої у кримінальному провадженні № 420 171 000 000 002 77 повернути адвоката ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1