Провадження №1-кп/761/1808/2018
В И Р О К
Іменем України
02 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 120 181 001 000 054 51 від 14.05.2018, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ольгополь Чечельницького району Вінницької області, громадянин України, українець, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , має вищу освіту, торговий представник ТОВ «Ратушенко1», інвалід ІІІ групи за загальним захворюванням, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засуджувався,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив необережний злочин у сфері безпеки дорожнього руху за таких обставин.

Водій ОСОБА_5 12.05.2018, приблизно о 14-й годині, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вулиці Дорогожицька зі сторони вул. Олени Теліги у напрямку вул. Сім`ї Хохлових, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований напроти будинку № 9 вул. Дорогожицької.
ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що
- для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі (п. 2.3 «б» ПДР);
- водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби, зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п. 18.1 ПДР);
під час керування вказаним автомобілем проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід.
Обвинувачений вчасно не відреагував та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка рухалась справа наліво відносно напрямку руху автомобіля ОСОБА_5 , в результаті відбувся наїзд на пішохода передньою частиною керованого ним автомобіля.
Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_5 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху пішоходу ОСОБА_4 в результаті наїзду автомобілем заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - перелому кісток склепіння черепа та епідурального крововиливу у речовину головного мозку, що згідно з висновком експерта від 19.06.2018 № 969/Е відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та показав, що він у зазначені у цьому вироку день та час рухався вулицею Дорогожицькою у м. Києві, на швидкості 30-40 км/год. наближався до нерегульованого пішохідного переходу. Відволікся від керування, не побачивши людину на пішохідному переході, застосувавши екстрене гальмування, не зміг вчасно зупинити керований ним транспортний засіб, що призвело до наїзду на потерпілу ОСОБА_4 . У подальшому він зупинив автомобіль, почав надавати медичну допомогу, викликав швидку, яка госпіталізувала ОСОБА_4 до лікарні. Під час перебування потерпілої у лікарні повністю оплатив лікування, компенсував завдану їй матеріальну та моральну шкоду у сумі 39 тис. грн. У вчиненому щиро розкаявся, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він є інвалідом ІІІ групи у зв`язку з захворюванням опорно-рухового апарату, відсутність у нього права керування суттєво звузить його можливості повноцінного життя та роботи, унеможливить матеріальне забезпечення родини. Крім того, просив взяти до уваги, що лікування також потребує його дитина, яка має вроджені вади зору.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що за вказаних у цьому вироку обставин вона переходила проїзну частину вулиці Дорогожицька. Моменту наїзду на неї не пам`ятає через втрату свідомості. Жодних претензій до обвинуваченого вона не має, оскільки останній повністю компенсував завдану їй шкоду, просила його суворо не карати.
Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, суд дослідив протокол огляду місця події від 12.05.2018 та фототаблицю до нього, висновок судового експерта, матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.05.2018 та долученої до нього фототаблиці дорожньо-транспортна подія сталася на горизонтальній ділянці проїзної частини, на нерегульованому пішохідному переході, в зоні дії знаків 5.35.1-5.35.2 ПДР. На транспортному засобі «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксовані пошкодження переднього номерного знака, капоту, розбиття вітрового скла.

Згідно з висновком судово-медичних експертів Київського міського клінічного бюро СМЕ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 19.06.2018 № 969/Е у гр. ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепа, епідурального крововиливу у речовину головного мозку, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Зазначене ушкодження утворилося внаслідок автомобільної травми зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом.

Наведені докази приводять до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого злочину, що підтверджуються показаннями обвинуваченого та потерпілої, а також об`єктивними доказами, дослідженими судом під час судового розгляду.

Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не засуджувалася, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, визнаний інвалідом ІІІ групи, має малолітню дитину.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які згідно з ст.67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу ОСОБА_5 .

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до останнього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, яке віднесене до необережних злочинів, наявність на утриманні ОСОБА_5 малолітньої дитини, що вимагає від обвинуваченого прийняття заходів для її забезпечення та виховання, у тому числі з використанням автомобіля, інвалідність самого обвинуваченого, суд вважає за можливе не позбавляти останнього права керування транспортними засобами.
Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, який віднесений до таких, що вчинені з необережності, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, наявність обставин, що пом`якшують покарання та частково знижують ступінь суспільної небезпеки винуватого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 286, ст. 65, 75, 76 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1