УХВАЛА

06 серпня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд
Рівненської області
в особі слідчого судді- ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про накладення арешту, в рамках кримінального провадження за №0000137, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2018, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про накладенняарешту із забороною розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: садибного житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0148, що по АДРЕСА_1 .

Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , будучи представником влади, працівником правоохоронного органу - інспектором з ювенальної превенції відділу превенції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, тобто службовою особою, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», усупереч інтересів служби та своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи своє службове становище, з метою незаконного збагачення, вимагали, а в подальшому, 24 липня 2018 року, близько 17 год. 30 хв., поблизу кафе «Крила», що за знаходиться за адресою: вулиця Соборна, 36, в м. Рівне, отримали від громадянина ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4000 гривень, як неправомірну вигоду за не документування факту продажу слабоалкогольних напоїв неповнолітній особі та подальшого не притягнення до адміністративної відповідальності за це приватного підприємця ОСОБА_8 , чим вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням.
27 липня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Таким чином, нерухоме майно ОСОБА_5 має значення для досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає конфіскації у підозрюваного для виконання санкції статті.

В разі повідомлення власника майна, а саме ОСОБА_5 , про наміри накласти арешт на його майно, він може перереєструвати таке майно на інших осіб або іншим чином унеможливити накладення на нього арешту.

З посиланням на ч. 5 ст. 174 КПК України, з метою можливої конфіскації майна, слідчий просила клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, ззаначених у ньому, просила задовольнити.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається у відсутності власника майна.
Зпслухавши прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд доходить наступного висновку.
В провадженні Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувать матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від23.07.2018, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор вказує на те, що накладення арешту на майно ОСОБА_5 має значення для досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає конфіскації у підозрюваного для виконання санкції статті.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Прокурором доведено, що у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
Згідно інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 належить садибного житлового будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0148.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, суд приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
При цьому суд зазначає, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст.107,131,132,170-173,309 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт із забороною розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: садибного житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0148, що по АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1