Справа № 168/337/18
Провадження № 1-кс/168/110/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області, слідчий суддя ОСОБА_1 , секретар с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, в порядку статті 89 КК України несудимий,
Клопотання обґрунтоване тим, що 24 квітня 2018 року до Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області через службу «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що близько 07 години 54 хвилин, у коморі житлового будинку за місцем проживання у АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 24 квітня 2018 року близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи на подвір`ї за місцем свого проживання, під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з дружиною ОСОБА_7 умисно наніс останній декілька ударів тупим предметом по голові, обличчю та різних ділянках тіла, що в подальшому спричинили смерть потерпілого. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 105 від 24 квітня 2018 року, виданим судово-медичним експертом смерть ОСОБА_7 наступила в результаті: забійних ран голови, закритої черепно-мозкової травми, гострої зовнішньої крововтрати.
25 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює, не має постійного джерела прибутку, характеризується негативно, а також вчинив злочин, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, - застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вказаним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно з вимогами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
В судовому засіданні з матеріалів клопотання та пояснень учасників справи встановлено, що ОСОБА_5 є працездатним чоловіком, 35-ти років, схильний до зловживання алкогольних напоїв, постійного місця роботи не має, доходи отримує він періодичних заробітків, в тому числі за межами району та України, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується як неврівноважена особа, яка зловживає спиртними напоями. Сім`я Хомичів перебувала на обліку соціальних служб, в тому числі служби у справах дітей, у сім`ї часто виникали конфлікти між батьками, які неодноразово закінчувались бійками.
25 квітня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, тобто у вчиненні умисного тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому злочину підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків. Крім цього, підозрюваний та його захисник не заперечили проти обґрунтованості підозри і у судовому засіданні підозрюваний визнав вину, зокрема вказав, що наніс декілька ударів рукою ОСОБА_7 , внаслідок чого остання впала і вдарилась головою, після того зачинив її у коморі свого житлового будинку, щоб остання нікуди не пішла.
При цьому суд зазначає, що протоколи допиту неповнолітніх свідків (дітей підозрюваного) містять неточності в анкетних даних, зокрема в даті народження, місця проживання, імені, однак, як уже зазначалось, обґрунтованість підозри не ставилась під сумнів ні підозрюваним, ні його захисником.
В судовому засіданні адвокат ставив під сумнів доведеність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, обґрунтовуючи тим, що слідчим однобічно та поверхнево проведено перевірку обставин, на які він посилається, як на доведеність існування ризиків, зокрема адвокат зазначав, що родичів підозрюваного, які проживають в інших країнах або на тимчасово окупованій території немає, можливий вплив на свідків встановлений з показів одного свідка, який вказав лише, що боїться підозрюваного, оскільки той є агресивною людиною, а також зазначив, що підозрюваний є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, а тому, на думку адвоката, це позбавляє можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування.
Даючи оцінку доводам підозрюваного та його адвоката суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед інших: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні встановлено, що всі свідки є жителями села Кримне, підозрюваний знає їх всіх особисто, в тому числі адреси проживання, крім цього свідками в даній справі є неповнолітні діти підозрюваного і його мама, які згідно матеріалів справи, проживають з ним в одному будинку (діти) або в сусідньому будинку (мама).
Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , як уже зазначалось, є умисним тяжким злочином, відповідальність за яке передбачена виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Крім цього, судом з лікарського свідоцтва про смерть встановлено, що смерть потерпілої настала внаслідок забійних ран голови, в той час як підозрюваний вказує про те, що лише три рази її вдарив долонею в область шиї, внаслідок чого остання впала та вдарилась головою об твердий предмет, який лежав на землі.
На глибоке переконання суду, з врахуванням встановлених обставин справи, існує висока ймовірність того, що з метою уникнення від відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду знаючи тяжкість можливого покарання, а також незаконно впливати на свідків, які всі йому відомі, і деякі з них є його близькими родичами.
Щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , то суд зазначає наступне. Висновок слідчого про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним зроблено лише на підставі наявності вироків Старовиживського районного суду Волинської області від 12 липня 2002 року та від 09 лютого 2011 року про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 122 КК України та частиною 1 статті 186 КК України відповідно. Однак, як встановлено судом, підозрюваний відбув покарання за вчиненні ним злочини і на підставі статті 89 КК України вважається таким, що не має судимості. А тому зазначені обставини не приймаються судом, як обґрунтованість ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Що стосується посилання на продовження злочину, то суд зазначає, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 є закінченим. Таким чином посилання на ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України є необґрунтованим та недоведеним, а тому судом до уваги не приймається.
Проаналізувавши всі встановленні судом обставини, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання доведеним під час розгляду даного клопотання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Згідно зі статтею 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 був затриманий правоохоронними органами, а тому строк тримання під вартою, слід обчислювати з моменту його затримання, а саме з 24 квітня 2018 року з 23 години 00 хвилин.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, тому суд одночасно із застосування запобіжного заходу не визначає розмір застави, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України.
Керуючись статтями 12, 121 КК України, статтями 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 червня 2018 року включно.
Строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, з 23 год. 00 хв. 24 квітня 2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1