Справа № 206/3825/18
1-кс/206/501/18
УХВАЛА

30 липня 2018 року в залі суду в м.Дніпрі слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР заяви про кримінальне правопорушення за фактом заволодіння коштами шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 , поданої 11.06.2018 року,
за участю:
заявника ОСОБА_3 ,
представника заявника,
адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:
11.07.2018 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР заяви про кримінальнеправопорушення.

Скарга на бездіяльність була обґрунтована тим, що 11 червня 2018 року ним подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального Кодексу України. Дана заява прийнята Самарським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. В заяві повідомлялось, що 01 листопада 2017 року до нього звернувся ОСОБА_4 з проханням надати у борг грошові кошти у сумі 15.000 доларів США на заняття підприємницькою діяльністю. Оскільки, ОСОБА_4 він знає з дитинства, і в нього підстав не вірити його словам не було, він позичив йому грошові кошти у сумі 15.000 доларів США. Факт отримання ОСОБА_4 грошових коштів підтверджується його підписом на власноруч написаних розписках від 01 листопада 2017 року. Після того, як ОСОБА_4 взяв у борг вказані грошові кошти він жодної із сум не повернув, при цьому постійно ухиляється від зустрічей та сплати грошових коштів під будь яким приводом. Тобто ОСОБА_4 заволодів його грошовими коштами в особливо великих розмірах, зловживаючи довірою. Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося. Ним було отримано лист за № 45.4/4941 від 02.07.2018 року, в якому йому було повідомлено, що з ОСОБА_4 було проведено роз`яснювальну роботу, а тому органом дізнання відмовлено в порушенні кримінальної справи, по його заяві за №ВП 9935 від 11.06.2018 року.

Заявник та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні доводи викладені у скарзі підтримали, та просили її задовольнити, також пояснили, що до сьогоднішнього дня відомості про вчинене кримінальне правопорушення в ЄРДР внесені не були.
Слідчий і прокурор в судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися своєчасно та належним чином. За положеннями ч. 2 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального Кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобовязані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Згідно ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобовязані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 р. № 6 "Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи".
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчим суддею оглянуто матеріали скарги, у яких зокрема є заява ОСОБА_3 про злочин за ч. 4 ст. 190 КК України, яка була прийнята 11.06.2018 року реєстраційний № 9935 за ЄО, повідомлення від 02.07.2018 року начальника відділення ОСОБА_6 , про те, що звернення ЖЄО Самарського ВП № 9935 від 11.06.2018 року ОСОБА_3 розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян». З ОСОБА_4 проведена роз`яснювальна робота та останній продовжить виплачувати борг не переслідуючи корисливої мети спрямованої на заволодіння майна заявника, в зв`язку з чим було прийнято рішення про відмову у внесенні заяви до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України, шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На думку слідчого судді невнесення заяви ОСОБА_3 , поданої 11.06.2018 року є обґрунтованим, питання щодо наявності чи відсутності підстав для цього розглядалося, що не суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

Крім цього наявні між заявником і ОСОБА_7 цивільно-правові правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виходячи з наведеного, слід дійти висновку про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_3 поданої 11.06.2018 року до Самарського ВП ДВП ГУНП
керуючись ст. 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Відмовити у задоволенні скарги.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1