ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіренська, Іркутської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.4 ст.358 КК України,
В с т а н о в и л а:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000025 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.4 ст.358 КК України було повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Одеської області ОСОБА_10 у зв`зку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що обвинувальний акт не містить відомостей щодо часу або часового інтервалу вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а також місце його вчинення, відсутня конкретизація та зміст активних дій, які полягали в сприянні діяльності терористичній організації.
Згідно вказаного обвинувачення за ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_8 15.06.2017 року використав підроблений паспорт громадянина України на міжнародному пункті пропуску «Кучурган» ВПС «Кучурган» Білгород ІНФОРМАЦІЯ_2 при перетині державного кордону України в напрямку на виїзд з України до Республіки Молдова. Таким чином, час вчинення кримінального правопорушення, зазначений у обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.258-3 КК України суперечить обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.4 ст.358 КК України в частині часу вчинення кримінального правопорушення, оскільки в обвинувальному акті не зазначений час використання ОСОБА_8 15 червня 2017 року підробленого паспорту громадянина України, тобто не конкретизований час доби вчинення вказаного кримінального правопорушення, що мало місце 15.06.2017 року, коли ОСОБА_8 був затриманий. А, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 15.06.2017 року, о 19.30-19.40, що свідчить про фактичне встановлення часу вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Також даний обвинувальний акт не містить взагалі будь-яких відомостей про потерпілу сторону у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , якому ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження, не зазначено, які саме тілесні ушкодження були спричиненні потерпілому. Також, в обвинувальному акті не конкретизовано місце вчинення вказаного злочину, а саме не зазначено точну адресу військового заводу по виробництву артилерійських снарядів, біля якого розташовано місце «Бункер» в м.Донецьку, оскільки вказаний завод має конкретну фактичну адресу та місце розташування.
На думку суду, обвинувальний акт складений без дотримання положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України, тому що фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення викладені неповно та є неконкретними, що на думку колегії суддів може призвести до порушення права обвинуваченого на захист.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2018 року, якою обвинувальний акт стосовно обвинуваченого за ч.1 ст. 258-3, ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000025 від 09.06.2017 року, повернуто прокурору, скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд вказаного обвинувального акту у суді першої інстанції. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 продовжити на 60 днів.
Твердження суду про відсутність в обвинувальному акті відомостей про час та місце вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, спростовуються аналізом тексту обвинувального акту, в якому вказані обставини наведені в тому обсязі, яке слідство могло встановити і довести: в період з 29.08.2014 по 15.06.2017 рр. на території міст Луганська, Алчевська, Горлівки, Макеєвки, Донецьку, Сніжного, Іловайську, Єнакієва, Вуглегорська та Дебальцева: популяризував діяльність указаних терористичних організацій та висвітлював її у позитивному ракурсі серед свого оточення; допитував та катував заручників тощо.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить всі відомості, наявність яких вимагає ст..291 КПК України, у ньому наведені фактичні дані, які в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинуваченням ОСОБА_8 не викликає сумнівів.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає таку невідповідність його вимогам закону та наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до положень п. 5 ч 2 ст. 291 КПК України та правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 24.11.2016 року у справі № 5-328-кс 16, обвинувальний акт має містити обов`язкові три складові: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.
Відповідно до положень п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».
У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Аналіз змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_8 дає підстави вважати помилковим висновок суду першої інстанції про його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, оскільки за відомостями даного обвинувального акту є зрозумілим, в чому саме конкретно обвинувачується ОСОБА_8 , формулювання обвинувачення узгоджується із правовою кваліфікацією саме тих кримінальних правопорушень, диспозиція яких відповідає фактичним обставинам кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Таке викладення суті обвинувачення є зрозумілим, оскільки цілком наявні факти матеріальної дійсності, які в даному випадку мали місце і стали підставою для висунення обвинувачення, чітко визначений характер обвинувачення.
В даному обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як прокурор з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінальних правопорушень, які вважав встановленими та доведеними, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Так, органом досудового розслідування встановлено, що в період з 29.08.2014 року по 15.06.2017 року на території міст Луганська, Алчевська, Горлівки, Макеєвки, Донецька, Сніжного, Іловайська, Єнакієва, Вуглегорська та Дебальцева ОСОБА_8 популяризував діяльність указаних терористичних організацій та висвітлював її у позитивному ракурсі серед свого оточення; допитував та катував заручників, сприяння терористичній діяльності терористичним організаціям ОСОБА_8 завершив 15.06.2017 року, коли в той же день із використанням підробленого паспорту намагався перетнути Україну з тимчасово окупованої території України через Одеську область на територію Республіки Молдова.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Безпідставними в даному випадку є й вимоги суду про необхідність наведення в обвинувальному акті : даних про потерпілого ОСОБА_11 , оскільки останній із заявою про його залучення до провадження як потерпілого не звертався і такої згоди слідчому чи прокурору не надав, а тому може бути залучений до провадження лише як свідок, про що і зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який долучено до обвинувального акту; характеру та ступеню тяжкості спричинених ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, оскільки подія мала місце більше, ніж за рік до виявлення вказаного факту і в ході досудового розслідування зафіксувати тілесні ушкодження можливість уже була втрачена, також відсутні будь-які медичні документи, які підтверджують вказані обставини. Разом з тим, про факт катування ОСОБА_12 надав показання, будучи допитаним в якості свідка, що і стало підставою для інкримінування ОСОБА_8 вказаного факту не як злочину проти життя та здоров`я (що потребує додаткової кваліфікації за відповідною статтею кримінального кодексу України), а як сприяння діяльності терористичній організації; адреси військового заводу, поблизу якого ОСОБА_8 катував ОСОБА_13 , оскільки вказаний завод розташований на території Донецької області, яка в даний час не підконтрольна чинній владі, у зв`язку з цим проведення слідчих дій, складання процесуальних документів і витребування офіційної інформації щодо поштової адреси заводу практично неможливе, а про місце вчинення цього злочину стало відомо лише з одного джерела - показань свідка ОСОБА_12 .
Повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення, крім того, прокурор має право відповідно до ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді, а суд у разі визнання вказаного обсягу обвинувачення недостатнім для визнання особи винною, може ухвалити виправдувальний вирок.
Колегія суддів вважає, що доводи суду про те, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про складання обвинувального акту є безпідставними, оскільки 28.03.2018 року прокурором складено обвинувальний акт, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування (а.п.22).
Також доводи про те, що в обвинувальному акті не зазначено відомості про прізвище, імя, по батькові за займану посаду слідчих та прокурорів, що були призначені у кримінальному провадженні під час здійснення досудового розслідування не є такими недоліками обвинувального акту, які перешкоджають призначити судовий розгляд.
Зазначені судом недоліки не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору і не є перешкодою для призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки всі інші питання щодо доведеності вини і правової кваліфікації дій обвинуваченого,належності чи допустимості доказів з`ясовуються судом і розглядаються при розгляді справи по суті.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000025 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.4 ст.358 КК України було повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Одеської області ОСОБА_10 у зв`зку з його невідповідністю вимогам КПК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4