Справа № 369/7109/18
Провадження №1-кс/369/2261/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинськоо районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадяниа України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, у кримінальному провадженні № 0003818 від 15.06.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Клопотання обґрунтовано тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2018 близько 15 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки на грунті неприязних відносин з ОСОБА_7 , здійснив два постріли з предмету, схожого на мисливську рушницю в ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого вогнепального шротового поранення груди з ушкодженням внутрішніх органів. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.

ОСОБА_4 15.06.2018 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є протоколи огляду місця події від 15.06.2018, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол затримання ОСОБА_4 порядку ст. 208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Крім цього, підозрюваний немає осіб на утриманні, що свідчить про те, що він зможе змінити місце проживання з метою уникнення явки до слідчого, прокурора чи суду.

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрюваний знайома зі свідками та є родичем потерпілої, свідків, тому зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримала, просила задовольнити.
Захисник підозрюваного проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного заперечував.
Захисник зазначив, що слідчим не доведено наявності ризиків, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. На думку захисника достатнім запобіжним заходом відносно ОСОБА_4 буде домашній арешт.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши клопотання слідчого, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку до задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0003818 від 15.06.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині.
15.06.2018 близько 15 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки на грунті неприязних відносин з ОСОБА_7 , здійснив два постріли з предмету, схожого на мисливську рушницю в ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого вогнепального шротового поранення груди з ушкодженням внутрішніх органів. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.115 КК України.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваним: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків цьому ж кримінальному провадженні.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього увязнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її звязками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи також, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вчинене проти життя, а також той факт, що підозрюваний немає осіб на утриманні, що свідчить про те, що він зможе змінити місце проживання з метою уникнення явки до слідчого, прокурора чи суду, слідчий суддя вважає, що застосування більш мяких запобіжних заходів є неможливим.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Особлива тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілу, свідків кримінального правопорушення, враховуючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями177 та 178цьогоКодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому суд не буде визначати розмір застави.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українця, громадяниа України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 діб до 13.08.2018 включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення та подана безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1