Справа № 682/824/18
Провадження № 1-кп/682/66/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000026 від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває вказане кримінальне провадження.
Заставодавцем ОСОБА_6 подано клопотання про повернення застави, оскільки термін дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків закінчився 06.09.2018.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 подане клопотання підтримали.
Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, вважаючи його безпідставним.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 березня 2018 року, та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 35240 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
06 лютого 2018 року обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.
Термін дії обов`язків покладених на обвинуваченого сплив 06.09.2018.
Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу.
Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обовязки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 6 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Нормами глави 18 КПК України не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, однак визначено частиною 6 ст. 194 КПК України, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Таким чином, не вчасне звернення прокурора з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є підставою згідно з ч. 6 ст. 194 цього Кодексу виключно для припинення дії ухвали в частині виконання покладених обов`язків.
Відповідно до вимог ст.ст. 176, 182 КПК України застава не є тимчасовим запобіжним заходом (як тримання під вартою, домашній арешт тощо), у відповідності до вимог закону застава встановлюється на час розгляду справи по суті та на час виконання обов`язків, визначених у ч. 5 ст. 194 КПК України, а розгляд справи судом ще не завершено.
Таким чином положення ч. 11 ст. 182 КПК України, на які посилається заставодавець в обґрунтування клопотання, підлягають застосуванню у випадку завершення кримінального провадження за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави.
Також суд звертає увагу на те, що при внесенні застави заставодавцем, виходячи з вимог ч. 3 ст. 182 КПК України, на нього було покладено обовязок забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та його явки за викликом, а у разі невиконання таких обовязків заставодавцем чи обвинуваченим застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду державного бюджету України.
Враховуючи викладене, а також те, що на даний час кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 не завершено, підстави для повернення заставодавцю внесеної суми застави відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 182, 183, 194, 350, 372 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про повернення застави відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1