Справа № 442/2005/18
Провадження № 1-кп/442/272/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000258 від 21.02.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, зі середньо-спеціальною освітою, працюючого, депутата Нижньогаївської сільської ради, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , працюючи з 28.03.2016 по даний час на посаді майстра лісу Гаївського лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство», будучи працівником Державної лісової охорони, що має статус правоохоронного органу, будучи службовою особою, вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин:

згідно лісорубного квитка серії 02 ЛКБ №533695 від 11.10.2016, виданого ДП «Дрогобицьке лісове господарство» в кв.81 вид. 2.1. Гаївського лісництва на площі 5.4. га, що поблизу с. Верхні Гаї Дрогобицького району, працівниками лісозаготівельної бригади цього ж підприємства в січні 2017 року проводилась вибірково-санітарна рубка, відповідальним за яку (керівником лісозаготівельних робіт) був визначений майстер лісу Гаївського лісництва ОСОБА_3 .

Діючи умисно, усвідомлюючи, що для належного проведення лісосічної рубки та трелювання лісопродукції необхідно збудувати тимчасовий міст через наявну річку «Лютичин», з метою збереження власних лісоматеріалів, не повідомляючи працівникам лісосічної бригади про незаконність таких дій та дійсність своїх намірів, дав їм вказівку використати для побудови такого моста наявну на сусідній ділянці, в кв.19 вид.6 Дрогобицького лісництва Дрогобицького ДЛГП «Галсільліс» лісопродукцію із зрізаних 2 дерев породи дуб звичайний та 9 дерев породи вільха чорна, загальною кубомасою 6.5 м.куб. Своїми діями обвинувачений спричинив шкоду Дрогобицькому ДЛГП «Галсільліс» на суму 20 975 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що наявна на території кварталу №19 виділу №6 Дрогобицького лісництва Дрогобицького ДЛГП «Галсільліс» лісо продукція не належить ДП «Дрогобицьке ЛГ» та він не вправі нею розпоряджатись, таємно її викрав,тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суду пояснив, що проводив санітарну рубку у 81 кварталі Гаївського лісництва. Постало питання, як вивозити продукцію, оскільки міст було зруйновано. Тому виникла необхідність спорудити тимчасову переправу, про будівництво якої всі знали. Лісничий Гирич спеціально виписав наряд. Працювали вручну. Для спорудження тимчасової переправи використали деревину породи дуб, заготовленої під час санітарної рубки. Поряд лежали вільхи. Забрали вершки і низ і зробили настил. Чия це деревина, і що це деревина ДП «Галсільлісу» на момент використання він не знав. Думав, що це деревина сільської ради. Спричинені збитки добровільно відшкодував в повному обсязі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин підтверджується, крім, власне, його показань, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, представник потерпілого ОСОБА_6 суду повідомив, що в лютому 2017 року лісничим Дрогобицького лісництва виявлено самовільну рубку 11 дерев породи вільха. Хто вчинив самовільну вирубку не встановлено. Згідно проведених обрахунків встановлено загальну суму спричинених збитків 62 626 грн. Шкода обраховувалася як самовільна рубка , а не крадіжка. Надав в розпорядження суду довідку про те, що згідно рішення Львівської обласної ради № 395 від 14 грудня 2000 року «Про відведення земель», затверджено проект відведення земельних ділянок за межами населених пунктів та надано їх ДП ЛГП «Галсільліс» для ведення господарства в постійне користування. Підприємство не заперечує проти сплати обвинуваченим 20 975 грн. на рахунок Верхньогаївської сільської ради, оскільки завдані лісовому господарству збитки зафіксовані і обліковані як самовільна рубка, а відшкодування завданих збитків сплачується в місцевий бюджет. З приводу покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що в лютому 2017 року він виконував обовязки лісничого Гаївського лісництва. Для вивезення лісо продукції з 81 кварталу вказаного лісництва необхідно було спорудити тимчасову переправу через ріку, яка тече на межі лісництва. Дав усне розпорядження обвинуваченому зробити переїзд настил, для якого використати матеріал з санітарної рубки. Було виписано наряд на 1, 5 тис. грн. на матеріали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що брав участь у спорудженні тимчасової переправи через ріку Лютичин, яка потрібна і лісгоспу, і мешканцям села для транспортування лісу і вільного пересування територією. Про участь у вказаних роботах його попросив безпосередньо ОСОБА_3 , який і давав вказівку, яку деревину використовувати. . Основу робили з дуба, який брали з вирубки, а настил з вільхи, яка лежала за річкою. Працював безоплатно, роботи виконувалися кілька днів.

Аналогічними показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дав суду показання про те, що у даній справі він є заявником, сам викликав поліцію. Дана побудова спричинила самовільну рубку в іншому господарстві ДП «Галсільліс». Щоб почати таку рубку необхідно оформити відповідну документацію. В даному місці не було можливості виїхати, оскільки там протікає річка(орієнтовно ширина 4 м , а глибина 2 м.). Вважає, що при передачі обходу ОСОБА_3 конкретно йому не було показано межі території. Якби він знав межі, то не збудував би на чужій території міст. Якщо було збудовано міст, то також мала бути оформлена відповідна документація. Вважає, що мав бути складений протокол про самовільну рубку. А в даному випадку було пораховано готову продукцію, яка була використана для будівництва мосту. Дана справа не встановлює, хто давав наказ на побудову даного мосту.

Даними протоколу огляду місця події від 21.02.2017 року, яким зафіксовано збудований міст у виділі № 12 кварталу № 81 обходу № 5 Гаївського лісництва ДП «Дрогобицький лісгосп», а також пні свіжозрізаних дерев на території ДП «Дрогобицький лісгосп» та сміжній території ДЛГП Дрогобицький «Галсільліс».

Даними акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 20.02.2017 року Дрогобицького дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс», яким зафіксовано самовільну рубку дерев у кількості 11 штук породи вільха та дуб, які вподальшому використано для побудови моста через річку Лютичин.

Даними протоколу огляду місця події від 13.03.2018 року, згідно якого у виділі 2.1. кварталу № 81 Гаївського лісництва зафіксовано наявність тимчасового переїзду (моста), а також у виділі № 6 кварталу № 19 Дрогобицького лісництваДрогобицького ДЛГП «Галсільліс» пні зрізаних 11 дерев, які незаконно використані для його спорудження.

Даними наукового заключення від 26.03.2018 року, згідно якого встановлено заподіяння збитків внаслідок викрадення лісо продукції з виділу № 6 кварталу № 19 Дрогобицького лісництва ДЛГП «Галсільліс» в кількості 11 колод на суму 20 975, 0 грн.

Копією наряд акту № 28, виданого ДП «Дрогобицький лісгосп», згідно якого ОСОБА_3 доручено здійснити в період з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року спорудження тимчасового переїзду на територію кварталу № 81 Гаївського лісництва ДП «Дрогобицький лісгосп».

Копією лісорубного квитка № 533695 від 11.10.2016 року, згідно якого на ділянці 2.1 кварталу № 81 Гаївського лісництва заплановано проведення санітарної рубки.

Судом на виконання вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом, створено всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

А тому суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи зазначені вище докази, визнає їх належними і допустимими, такими, що містять у собі фактичні дані, які підтверджують винність обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також відповідно до статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, добровільно відшкодував завдану шкоду, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, на думку суду, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди в межах предявленого обвинувачення, а також те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, аналізуючи особу винного як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, що позитивно характеризує його особу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, що є достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому. Разом з тим, враховуючи те, що шкоду завдано природним рекреаційним ресурсам держави, суд призначає максимальний граничний розмір штрафу в межах санкції статті.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не знаходить підстав для його обранні на даній стадії судового розгляду.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень .

Речові докази: міст збудований через річку «Лютчин» з колод породи дуба звичайного в кількості 8 (вісім) щт. Обємом 4, 81 м. куб. колод і півколод вільхи чорної в кількості 38 (тридцять вісім) шт.. обємом 5, 34 м. куб. на межі території кварталу 81 виділу 2.1 Гаївського лісництва ДП «Дрогобицький лісгосп» та кварталу 19 виділу 6 Дрогобицького лісництва Дрогобицького ДЛГП «Галсільліс» - залишити у володінні ДП «Дрогобицький лісгосп».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1