Справа № 492/1565/15-к
Провадження № 1-в/492/77/18
УХВАЛА
17 жовтня 2018 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Арцизі Одеської області подання фахівця Арцизького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України відносно:
ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рені Одеської області, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 04 лютого 2016 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за злочин, вчинений ОСОБА_4 до ухвалення 16.09.2015р. вироку Арцизьким районним судом Одеської області, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, повністю, у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн., додано не відбуте покарання і остаточно призначено покарання у виді арешту строком на шість місяців, штрафу у розмірі 1700,00 грн., які в силу ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно, -
Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за злочин, вчинений ОСОБА_4 до ухвалення 16.09.2015р. вироку Арцизьким районним судом Одеської області, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, повністю, у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн., додано не відбуте покарання і остаточно призначено покарання у виді арешту строком на шість місяців, штрафу у розмірі 1700,00 грн., які в силу ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

04 жовтня 2018 року до суду надійшло подання фахівця Арцизького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України відносно ОСОБА_4 , в зв`язку з тим, що вирок суду набрав законної сили 10.03.2016 року. ОСОБА_4 був присутнім при судовому розгляді кримінального провадження відносно нього та в його присутності було оголошено вирок суду. Йому було роз`яснено порядок і строки сплати штрафу. На теперішній час вирок суду не виконаний, штраф засудженим не сплачено, а тому виникло питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Учасники судового провадження в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, їх неприбуття в силу абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

У зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження, судом в силу ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що подання органу пробації не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Арцизького районного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за злочин, вчинений ОСОБА_4 до ухвалення 16.09.2015р. вироку Арцизьким районним судом Одеської області, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, повністю, у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн., додано не відбуте покарання і остаточно призначено покарання у виді арешту строком на шість місяців, штрафу у розмірі 1700,00 грн., які в силу ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. Вирок суду набрав законної сили 10.03.2016 року та був направлений для виконання до Арцизького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа, засуджена до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 24.12.2015 року по справі №5-324кс15, правова природа звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності його виконання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати сама до себе правообмеження, які виходять з його змісту, - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У ч. 4 ст. 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Як вбачається з копії обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000413 від 02.08.2018 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який ОСОБА_4 вчинив 07.07.2018 року, тобто після спливу більше двох років з дня набрання вироком Арцизького районного суду Одеської області від 04.02.2016 року законної сили.

Таким чином, держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. Вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які свідчили би про те, що ОСОБА_4 ухилявся від виконання призначеного йому покарання. Окрім того, останній не притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

Відповідно до ст. 458 КПК України, висновок Верховного суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятої за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 445 КПК України, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного суду України.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що подання органу пробації не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 80, 89 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання фахівця Арцизького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 04 лютого 2016 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області