Справа № 182/6238/17
Провадження № 1-кп/0182/150/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.08.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2017 за № 0002808 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Менжинське, Нікопольського р-ну., Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , не працює, із освітою 9 класів, неодружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 , -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 05.07.2017 приблизно о 14.00 год. разом з ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивали алкогольні напої. В цей час до них приєдналася його цивільна дружина ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 .
В ході розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в обопільну бійку.
В ході бійки ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс кілька ударів в обличчя ОСОБА_3 , чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 404 від 07.07.2017, тілесні ушкодження у вигляді синців та поверхневих забитих ран обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 05.07.2017 близько о 14.30 год. ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , взяв зі столу кухонний ніж та, діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з ціллю спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ножем, який тримав в правій руці, наніс потерпілому не менше двох ударів в грудну клітину справа, та один удар в область горла, чим заподіяв ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 488 від 11.08.2017, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини у 2-му міжребер`ї справа, правобічний пневмоторакс - які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, різаної рани передньої поверхні шиї, ускладнене післятравматичним парезом обвідного нерву і післятравматичним парезом лівої голосової зв`язки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, та колото-різаного непроникаючого поранення грудної клітини у 6-му міжребер`ї справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав частково і показав суду, що потерпілого раніше не знав. В липні 2017 р. ОСОБА_9 , якого він знає, так як він приїхав до бабусі, що проживає з ними по сусідству, зайшов поспілкуватися, так як їхав в зону АТО. ОСОБА_7 зайшов приблизно о 12.00 год. ОСОБА_8 - його співмешканки, вдома не було, коли і куди вона пішла, не знав. Вони з ОСОБА_7 вживали самогон, вино, пиво. Він був п`яний, так як багато випив, однак на ногах стояв. Випили на двох 1 л горілки, кількість випитого вина та пива сказати не може. Десь через 1,5-2 год. прийшла співмешканка ОСОБА_8 , сказала, що прийшла зі знайомим, запитала, чи можна цьому знайомому зайти та посидіти з ними. Він погодився. Вони зайшли ОСОБА_8 і потерпілий, якого ОСОБА_8 представила, як ОСОБА_10 . Потерпілий дістав пляшку горілки і поставив на стіл. Він сидів на дивані, ОСОБА_7 на іншому дивані, а ОСОБА_8 й потерпілий сіли в крісла, які стояли поряд зі столом. ОСОБА_8 й потерпілий почали вживати горілку, а він і ОСОБА_7 вже не пили, бо особисто йому вже не потрібно було пити. Він приліг на диван, однак не спав. Коли ОСОБА_7 вийшов, потерпілий сказав ОСОБА_8 : «скажи своєму співмешканцю, нехай піде погуляє». Після цих слів він встав, підійшов до потерпілого, взяв його за руку і сказав: «йди погуляй ти, це моя дружина, забирай свою горілку і йди». Потерпілий встав і декілька разів ударив його кулаком, при цьому розбив йому ніс. Скільки він наніс йому ударів сказати не може - не рахував, потерпілий бив в обличчя. Коли потерпілий його бив, вони стояли один до одного обличчям. Після цього він схопив ніж, який лежав на столі, і два рази відмахнувся ним, попав в шию і в грудну клітину потерпілого. Коли він схопив ножа вони з потерпілим також стояли один напроти другого. Ніж був у нього у правій руці. Він ним махав перед собою. Перестав махати ножем, коли потерпілий упав в крісло і побачив на ньому кров. Він схопив ножа, щоб потерпілий припинив свої дії. Після цього заскочив ОСОБА_7 , почав кричати. Швидку викликали сусіди, хто саме не знає. Заявлений прокурором цивільний позов визнає. У вчиненому кається, просить не позбавляти його волі, він вчинив злочин, так як потерпілий перший почав його бити, а він захищався.
Крім показань обвинуваченого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілого, свідка, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 раніше не знав. 05.07.2017 о 09.30 год. він сидів у парку біля медичного училища та пив сидр. До нього підійшла ОСОБА_11 , яку він раніше також не знав, і попросила закурити. Він дав їй цигарку. Потім вона сказала, що хоче випити, запросила до себе, пояснивши, що у неї дома чоловік хворіє, йому треба похмелитися. Він купив пляшку горілки в магазині і вони пішли до неї додому. Прийшли вони у одноповерховий будинок, там була кімната, стояв у кімнаті невеликий стіл, крісло. Дома у ОСОБА_8 був ОСОБА_3 та ще один чоловік. Розлили горілку. ОСОБА_3 сидів навпроти нього, його товариш зліва, а ОСОБА_8 справа. Він випив одну чарку і більше нічого не пам`ятає. Прийшов до тями уже в лікарні, після операції. У нього таке відчуття, що йому щось підсипали в горілку, однак довести цього він не може. Не може вказати, чи вони були фізично сильнішими за нього. Пам`ятає, що випив одну чарку, що було далі, нічого не пам`ятає. До того, що сталося він випив лише 0,5 л сидру, п`яним не був. Хто саме спричинив йому тілесні ушкодження, сказати не може. Хтось ходив з його банківською карткою знімати гроші, бо він на мобільний телефон отримав СМС-повідомлення з банку про відмову у видачі грошей через їх відсутність. Він обвинуваченого не бив. З поясненнями, які дали свідок ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не згодний.
Свідок ОСОБА_8 показала, що обвинувачений ОСОБА_3 її співмешканець. 05.07.2017 вона була в кафе «Морозко», до неї підійшов потерпілий, сказав, що його звати ОСОБА_10 , вони познайомилися. В кафе вони трішки випили, вона особисто випила грам 50 горілки. Скільки випив потерпілий ОСОБА_6 не знає, він вже був у стані алкогольного сп`яніння. Потім ОСОБА_6 запропонував взяти пляшку горілки, закуску, цигарки і піти до неї додому. Вона сказала, що у неї дома чоловік і сусід. ОСОБА_6 купив пляшку горілки, вони прийшли до них додому. Дома був чоловік і ОСОБА_7 , який тоді прийшов у відпустку з зони АТО на 5 днів. Всі сіли за стіл, випили. На столі знаходилися горілка, закуска, цигарки. Вона особисто випила одну чарку горілки, в пляшці залишилося більше половини, колди почався конфлікт. Її чоловік лежав на дивані, вони з ОСОБА_6 сиділи у кріслах. Потім ОСОБА_6 почав до неї залицятися, погладив її по руці, по нозі. Потім ОСОБА_6 сказав: «скажи своєму брату, нехай піде погуляє». ОСОБА_3 почув це і сказав, що вона його дружина, і нехай він іде гуляти. Він встав, стояв напроти ОСОБА_6 . ОСОБА_6 це не сподобалось й він рукою вдарив ОСОБА_3 , зламав ніс, потім ще вдарив в обличчя, по голові. Наніс не менше 10-ти ударів. ОСОБА_3 схопив ніж, який лежав на столі, і почав ним відмахуватися. Наніс 2 рази удар ножем в область грудей і 2 рази в область шиї. ОСОБА_7 у бійку не вмішувався. Вона також продовжувала сидіти у кріслі. Крикнула їм: «припиніть, що ви робите». Після того, як ОСОБА_3 наніс удар ножем, потерпілий сів у крісло, вірніше ОСОБА_3 його штовхнув і він впав у крісло. ОСОБА_3 теж після спричинення ударів сів. Після нанесених ударів потерпілий був у свідомості, розмовляв до приїзду швидкої медичної допомоги. Швидку медичну допомогу викликав сусід ОСОБА_12 , якого викликати швидку медичну допомогу попросив ОСОБА_7 .
Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження
№ 0002808:
- заявою ОСОБА_8 про надання дозволу співробітникам поліції на проведення огляду належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 . (а.п.9);
- протоколом огляду місця події від 05.07.2017 квартири АДРЕСА_3 , згідно якого під час проведення огляду було вилучено ніж зі слідами рук, та на підлозі біля ліжка вилучено змив речовини бурого кольору на марлевий тампон, з фото-таблицями (а.п. 10-21);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2017, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , з яким він розпивав спиртні напої за місцем мешкання останнього та з яким мав конфліктну ситуацію. Упізнає його за зовнішніми рисами обличчя, формою носу, кольором очей, формою обличчя. (а.п. 25-27);
- висновком судово-медичної експертизи № 448 від 11.08.2017, відповідно до якого у ОСОБА_6
- виявлене тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини у 2-му міжребер`ї справа, правобічний гемопневмотракс - відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. (підстава пп. 2.1.3 й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень);
- виявлене тілесне ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї, ускладнене післятравматичним парезом обвідного нерву і післятравматичним парезом лівої голосової зв`язки - відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень);
- виявлене тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного непроникаючого поранення грудної клітини у 6-му міжребер`ї справа - відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень);
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини у 2-му міжребер`ї справа, колото-різаного непроникаючого поранення грудної клітини у 6-му міжребер`ї справа утворилися від дії плоского колюче-ріжучого предмету (предметів) клинкового типу, яким міг бути ніж. При вертикальному положенні тіла потерпілого напрямок ударів травмуючим предметом відповідає напрямку виявлених раневих каналів, а саме: спереду-назад, зверху-вниз і зліва-направо.
Виявлене тілесне ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї утворилося від дії гострого предмету, яким могло бути лезо ножа.
Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого.
В наданих медичних документах відсутні об`єктивні експертні дані для встановлення перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння на час госпіталізації. (а.п. 31-32);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2017, в ході якого свідок ОСОБА_8 розповіла та показала як саме та куди саме наносив потерпілий ОСОБА_6 удари кулаком ОСОБА_3 також розповіла та показала як саме та куди саме наносив удари ножем ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 . Показала механізм нанесення ударів. (а.п. 42-44).
-висновком судово-медичної експертизи (додатковим) № 650 від 19.10.2017, відповідно до якого, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення виявлених тілесних ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , від 18.10.2017 (а.п. 46-47);
-висновком судово-медичної експертизи (додатковим) № 648 від 19.10.2017, відповідно до якого механізм виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини у 2-му міжребер`ї справа, правобічний пневмоторакс, різаної рани передньої поверхні шиї, ускладнене післятравматичним парезом обвідного нерву і після травматичним парезом лівої голосової зв`язки не суперечить механізму вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , від 18.10.2017 (а.п. 50-51);
-висновком судово-імунологічної експертизи № 962/Н від 13.09.2017, відповідно до якого кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п. 62-63);
-висновком судово-імунологічної експертизи № 963/Н від 13.09.2017, відповідно до якого кров ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п. 70-71);
- висновком судово-імунологічної експертизи № 964/Н від 26.09.2017, відповідно до якого:
в слідах на марлевих серветках зі змивами з правої і лівої руки ОСОБА_3 об. №№ 1, 2 знайдена кров. При встановленні видової приналежності крові в об. №№ 1, 2 виявлений білок крові людини.
У результаті серологічного дослідження крові в об. № 1 виявлений антигени А, в об. № 2 виявлені антиген А і ізогемаглютинін анти-В що вказує на приналежність крові в слідах до групи А з ізогемаглютиніном і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Отриманий результат дослідження слідів крові - об. №№ 1, 2, з урахуванням групової приналежності крові потерпілого і підозрюваного не виключає можливість походження крові у вказаних змивах як від потерпілого ОСОБА_6 так і від підозрюваного ОСОБА_3 оскільки вони мають однакову групу крові за ізосерологічною системою АВ0. (а.п. 79-80);
- висновком судово-цитологічної експертизи № 1178 від 13.10.2017, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкт № 1) наявність крові не встановлена; знайдені клітини поверхневого шару епідермісу, які непридатні для діагностики.
В піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкт № 2) встановлена наявність крові та визначений білок людини; знайдені клітини поверхневого шару епідермісу, які непридатні для діагностики.
Статева належність крові в слідах в піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкт № 2) не встановлена через відсутність формених елементів, при визначенні групової належності крові в даних слідах виявлено антигени А та Н ізосерологічної системи АВ0.
Враховуючи вище вказані результати дослідження, можливо висловитися, що сліди крові піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкт №2) могли походити від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, як від нього самого так і від потерпілого ОСОБА_13 , беручи до уваги групові характеристики їх крові. (а.п. 89-91);
- висновком судово-цитологічної експертизи № 1179 від 13.10.2017, відповідно до якого на ножі (об`єкти № № 1, 2), представленому на дослідження, наявність крові не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. (а.п. 96-97);
- висновком судово-медичної експертизи № 404 від 07.07.2017, відповідно до якого у ОСОБА_3 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді - синців та поверхневих забитих ран обличчя - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Виявлені тілесні ушкодження у утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети.
Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. (а.п. 117-118);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2017, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_6 . Пояснив, що під час бійки ОСОБА_6 наніс йому кулаками удари в область носу, однак показати, як саме, він не може. (а.п. 120-122).
-висновком судово-медичної експертизи (додатковим) № 649 від 19.10.2017, відповідно до якого, механізм виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не суперечить механізму вказаного у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 18.10.20176. (а.п. 124-125);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2017, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_6 з ДВД-диском до нього. (а.п. 137-139). Судом в судовому засідання було переглянуто вказаний відеозапис.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Посилання обвинуваченого на те, що під час спричинення тілесних ушкоджень він знаходився у стані необхідної оборони, хоча й перевищуючи її межи, суд вважає безпідставним, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Як встановлено судом, потерпілий ОСОБА_6 після того, як обвинувачений ОСОБА_3 почав виганяти його з квартири, наніс ОСОБА_3 кілька ударів руками в область обличчя, що, крім показів самого ОСОБА_3 , підтверджується показами свідка ОСОБА_8 , висновком судово-медичної експертизи, яка встановила у ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синців та поверхневих забитих ран обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Кількість нанесених обвинуваченому ударів достеменно не встановлена, він вказати їх кількість не зміг, але покази ОСОБА_8 у судовому засіданні, що таким ударів було нанесено не менше 10-ти, викликають у суду сумнів, оскільки в ході слідчого експерименту ОСОБА_8 розповіла, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_3 три удари в область правої виличної області, в область носу та в тім`яну область голови (а.п. 42-44). Додаткова СМЕ підтвердила, що не виключена можливість спричинення виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень при механізмі, вказаному у протоколі слідчого експерименту (а.п. 46-47).
В постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» зазначається, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясування наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислі, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Разом з тим, суд враховуючи наявні докази, вважає, що ОСОБА_6 , наносячи удари обвинуваченому ОСОБА_3 , мав умисел на спричинення останнього саме легких тілесних ушкоджень, про що свідчать його дії. Крім того, у приміщенні, де це відбувалося, крім обвинуваченого та потерпілого, знаходилася ще й свідок ОСОБА_8 , неподалік знаходився й ОСОБА_7 . Також необхідно врахувати, що ОСОБА_6 у даному приміщенні знаходився вперше, а ОСОБА_3 у ньому проживає. Тому, на думку суду, будь-якої реальної загрози для ОСОБА_3 не виникло. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виникла на ґрунті ревнощів обопільну бійка, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Що стосується посилання потерпілого на те, що, можливо, йому щось підмішали у горілку, воно також нічим не доведене. Як пояснив сам потерпілий, горілку він покупав сам, після того, як вони з ОСОБА_8 прийшли до неї додому, то відразу сіли за стіл, розлили горілку й почали випивати.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи, те, що потерпілий також знаходився у стані алкогольного сп`яніння, першим почав наносити удари обвинуваченому.
Суд також враховує особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, тривалий час ніде не працює, не одружений, хоча має фактичну сім`ю, проживає зі співмешканкою, на утриманні нікого не має; зловживає спиртними напоями, хоча не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 143-145).
Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає часткове визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, обставинами, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вищезазначені обставини, думку потерпілого, який наполягає на призначенні обвинуваченому реальної міри покарання, суд не вбачає підстав для застосування ст.. 69, 75 КК України.
Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» про стягнення з обвинуваченого в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 1 959,75 грн. в силу ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і визнаний обвинуваченим.
Строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - домашнього арешту скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
-змиви речовини бурого кольору та контрольний марлевий тампон (квитанція № 003183); зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зрізи нігтьових пластин, осади та змиви, ніж (квитанція № 003187); змиви з обох долонь рук ОСОБА_3 та зразок марлі (квитанція № 003195), які знаходяться на зберіганні в камері схову Нікопольського ВП - знищити.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Строк дії запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 75 коп.
Речові докази:
- змиви речовини бурого кольору та контрольний марлевий тампон (квитанція № 003183); зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зрізи нігтьових пластин, осади та змиви, ніж (квитанція № 003187); змиви з обох долонь рук ОСОБА_3 та зразок марлі (квитанція № 003195), які знаходяться на зберіганні в камері схову Нікопольського ВП знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1