Справа № 300/92/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.04.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,
В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення судового розгляду. Так, суд зазначив, що у обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 не розкрито суть обвинувачення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке не сформульовано та не конкретизовано. Зокрема, не відображено у чому полягав спосіб викрадення майна демонтаж - з урахуванням властивостей та характеру майна, його розміру та ваги, факт реальної можливості розпорядження, користування майном на власний розсуд ОСОБА_8 . Окрім цього, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням встановлений досудовим розслідуванням, не узгоджується з розміром шкоди, заявленої потерпілим, що впливає на кваліфікацію вчиненого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить в собі всі необхідні відомості, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В той час, як суд першої інстанції у своєму рішенні вдавшись до аналізу об`єктивної сторони злочину, фактично перейшов до оцінки доказів у справі, що є неприпустимим на даній стадії провадження. Безпідставним на думку прокурора є і посилання суду щодо невірно встановленого розміру шкоди завданої злочином, оскільки такий визначено у встановлений законом спосіб, шляхом проведення відповідної експертизи, і зазначення потерпілим значно більшого розміру завданої йому шкоди будь-якими доказами не підтверджено. Вважає, що суд вийшов за межі повноважень, визначених ст. 314 КПК України, замість призначити обвинувальний акт до розгляду, про що просили усі учасники кримінального провадження, вдався до цінки доказів та безпідставно повернув обвинувальний акт.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги та прохання про скасування ухвали, пояснення представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , який залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, однак просив врахувати, що розмір шкоди заподіяної злочином з урахуванням відновлюваних робіт є значно вищим, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
З оскаржуваної ухвали убачається, що судом зазначено про те, що є сумніви щодо кваліфікації діяння з огляду на спосіб викрадення ( демонтаж), вагу викраденого та розміру шкоди заподіяної злочином, що на його думку, слід визнати обвинувачення неконкретизованим і належним чином не сформульованим, що унеможливить судовий розгляд відповідно до положень ст. 337 КПК України та порушить право обвинувачнеого на захист.
Між тим, з таким висновком суду погодитись не можна.
В обвинувальному акті, як з нього видно, вказано час, місце, спосіб викрадення, розмір матеріальної шкоди заподіяної злочином, правова та юридична кваліфікація діяння та інші відомості, які в повній мірі є достатніми для призначення його до розгляду. При цьому, як видно з журналу судових засідань, клопотань ніхто з учасників судового розгляду про повернення обвинувального акту не заявляв.
Отже, апеляційній доводи прокурора про необгрунтованість ухвали про повернення обвинувального акту прокурору заслуговують на увагу. Убачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає ст. 291 КПК України, апеляційним судом підстав для його повернення не встановлено, а ті, на які вказав суд в ухвалі, не стосуються невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а стосуються оцінки доказової бази суті обвинувачення. Тому висновок суду про те, що в обвинувальному акті не зазначені фактичні обставини кримінального провопорушення та не сформульовано обвинувачення і воно неконкретизоване, не відповідає дійсності і посилання суду на те, що зазначене порушує право ОСОБА_8 на захист, не підтверджено поясненнями ОСОБА_8 , який власне просив призначити обвинувальний акт до розгляду за висунутим йому обвинуваченням, а зі змісту обвинувального акту не вбачається, що він є незрозумілим. Відтак, посилання суду на рішення ЄСПЛ щодо цих обставин, апеляційний суд вважає недоречним.
Оскільки суд вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, його кваліфікації, викладених в обвинувальному акті, що є завданням суду під час розгляду кримінального провадження по суті, а не на стадії підготовчого судового провадження, завданням якого є прийняття рішень, визначених ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі, перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України та призначити судовий розгляд, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам, тому оскаржувана ухвала суду як необгрунтована, на підставі п.2 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Рішення щодо запобіжного заходу, як це визначено п.3 ч. 1 ст. 419 КПК України, апеляційним судом не приймається, оскільки запобіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не обирався.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 7 березня 2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_8 - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: