Справа № 405/1632/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000472, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно: комплекс будівель розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ПП «Боринець-Арго-К», комплекс будівель за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Павлогірківка, вул. Леніна (вулиця Центральна), будинок № 12, на праві приватної власності належить ПП «Боринець-Арго-К», комплекс будівель за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Павлогірківка, вул. Шкільна № 2А, на праві приватної власності належить ПП «Боринець-Арго-К».

Слідчий судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом ГУ Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000472 від 02.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388, ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею також встановлено, що слідчий просить задовольнити дане клопотання з метою відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У відповідності до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
В свою чергу, слідчим суддею відзначається, що обов`язковою умовою для накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди є наявність в кримінальному провадженні відповідного цивільного позову, який би був співмірний із завданою кримінальним правопорушенням шкоди, проте відомостей про те, що потерпілим або його представником у даному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов, клопотання та додані до нього матеріали не містять.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий судя вважає, що клопотання слідчого є необгрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170-173, 309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4