Справа № 367/3960/18
Провадження по справі № 1/367/10/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, маючу повну загальну середню освіту, не заміжню, не працюючу, раніше не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (справу щодо яких було виділено в окреме провадження і розглянуто судом) 08.11.2011 р., близько 23:00 год, прийшли до ОСОБА_9 , який проживав у будинку АДРЕСА_2 , для спільного вживання спиртних напоїв. В подальшому, під час спільного вживання спиртних напоїв в будинку ОСОБА_9 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка через те, що ОСОБА_9 образив ОСОБА_6 . В ході даної сварки ОСОБА_8 , підійшовши до ОСОБА_9 , вдарив його один раз кулаком в обличчя, а ОСОБА_6 , перелякавшись, вибігла з будинку. Через деякий час, після виходу з будинку ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 забрали ОСОБА_6 , яка перебувала неподалік, і повідомили їй, що вони вбили ОСОБА_9 . Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_6 без поважних причин не повідомила працівників правоохоронних органів про зазначений вище злочин. В подальшому, зібравши свої речі, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули с. Соснівку Іванківського району Київської області.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 396 КК України, а саме: заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

ОСОБА_6 в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, пояснила, що 08.11.2011 р., близько 23:00 год, вона разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до ОСОБА_9 , який проживав у будинку АДРЕСА_2 , для спільного вживання спиртних напоїв. В подальшому, під час спільного вживання спиртних напоїв в будинку ОСОБА_9 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка через те, що ОСОБА_9 її образив. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 і вдарив його один раз кулаком в обличчя, а вона, перелякавшись, вибігла з будинку і перебувала неподалік біля трансформаторної будки.

Через деякий час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з будинку ОСОБА_9 забрали її, і повідомили, що вони вбили ОСОБА_9 . Однак, не зважаючи на це, вона чомусь не повідомила працівників міліції про зазначений вище злочин. В подальшому, зібравши свої речі, вона разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули с. Соснівку Іванківського району Київської області.

Показання підсудної суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.

Обираючи міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що вона скоїла злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується позитивно, раніше не судима.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудної ОСОБА_6 , суд вважає визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної ОСОБА_6 , суд не знаходить.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 396 КК України. Суд вважає таке покарання справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує у строк відбування покарання підсудної ОСОБА_6 час її перебування під вартою.

Крім того, в рамках даної справи потерпіла ОСОБА_10 звернулась в інтересах на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 із позовом про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та моральної шкоди, завданої злочином, в якому просила стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_11 у відшкодування шкоди 268,25 грн. щомісячно до закінчення навчання, а саме до 30.06.2014 р., та у відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн., на користь ОСОБА_12 у відшкодування шкоди 268,25 грн. щомісячно до досягнення повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

Також ОСОБА_13 звернувся до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 із позовом про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь у відшкодування шкоди 268,25 грн. щомісячно до закінчення навчання, а саме до 15.06.2013 р., та у відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_14 звернулась до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 із позовом про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та моральної шкоди, в якому просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь у відшкодування шкоди, завданої внаслідок знищення її будинку, 57 200,00 грн., завданої у зв?язку із витратами на поховання, 3 180,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_6 визнала усі пред?явлені до неї позови.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, пред?явлені до ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 не вчиняла жодних дій, направлених на вбивство ОСОБА_9 та підпал будинку АДРЕСА_2 , суд вважає, що визнання ОСОБА_6 позовів суперечить закону, а тому не приймає до уваги таке визнання і відмовляє у задоволенні зазначених вище позовів до ОСОБА_6 .

Позовні вимоги щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судом розглянуто в рамках окремої виділеної справи.

Суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки для цього відсутні підстави.

Речовими доказами по справі суд розпорядився у справі по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Керуючись ч. 1 ст. 396, ст. 72 КК України, ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 р.), суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки 02 (два) місяці.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 час її перебування під вартою з 18.11.2011 р. по 30.04.2014 р.

Оскільки час перебування ОСОБА_6 під вартою перевищує строк призначеного покарання, суд визнає її такою, що відбула покарання за цим вироком.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_13 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та моральної шкоди, задовольнити.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_14 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та моральної шкоди задовольнити.

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб із моменту проголошення вироку та вручення засудженим копії вироку.

Вирок набирає законної сили через 15 діб з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3