Справа № 204/7679/18
Провадження № 1-кс/204/2657/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з військовим прокурором Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000036 від 17.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з військовим прокурором Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000036 від 17.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 16.10.2018 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленими особами, прибули до охоронюваної території Акціонерного товариства «ДніпроАзот» (АТ «ДніпроАзот»), яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1, де діючи умисно, з корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, незаконно проникли на територію вказаного підприємства через огорожу.
Після чого, 16.10.2018 близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій спільний з невстановленими особами злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно проникли до будівлі № 1072 АТ «ДніпроАзот», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1, де використовуючи заздалегідь підготовані знаряддя злочину - арматурні кусачки та лом, демонтували з холодильної машини, інвентарний номер 41138, лом міді у вигляді трубок діаметром 20 мм, загальною вагою 125 кг, вартістю 19500 грн., для подальшого виносу його за охоронювану територію підприємства.
Однак, ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення майна до кінця, 17.10.2018 близько 02 год. 15 хв. був затриманий працівниками відомчої воєнізованої охорони АТ «ДніпроАзот».
Таким чином, за викладених вище обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.
17 жовтня 2018 року за вказаним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
17 жовтня 2018 року під час затримання громадянина ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України був проведений особистий обшук останнього у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Nокіа», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому встановлена карта мобільного оператора «Київстар».
У вилученому мобільному телефоні марки «Nокіа», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 ОСОБА_5 можуть міститись відомості щодо вхідних та вихідних дзвінків, листування, номерів телефонів інших невстановлених на даний час осіб, за попередньою змовою з якими ОСОБА_5 вчинив інкримінований останньому злочин, а отже можуть міститись відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим виникла необхідність в накладенні арешту.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про арешт майна підлягає поверненню для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати , або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Крім того, стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своєму рішенні від 07.07.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції та вказує на непропорційність втручання держави в охоронювані права особи будь-якій правомірній цілі, що переслідується обшуком та вилученням.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 2ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

А відтак, слідчим суддею встановлено, що слідчим не доведено підстави для арешту мобільного телефону марки «Nокіа», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , який був вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_5 .

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Аналізуючи вищезазначені положення КПК України, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню для усунення недоліків,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.98, 132, 170-172, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з військовим прокурором Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000036 від 17.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України -повернути для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1