ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/1733/18
Провадження № 1-кп/211/440/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2018 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000597 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, з середньо - спеціальною освітою, не судимого, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 211/4958/16-ц від 09.12.2016 зобов`язано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття на користь матері, ОСОБА_6 , починаючи з 27 жовтня 2016 року, про що видано виконавчий лист.

На підставі виконавчого листа № 211/4958/16-ц від 09.12.2016 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ОСОБА_7 - 24.01.2017 відкрито виконавче провадження № 53260655, де стягувачем є ОСОБА_8 , боржником ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , будучи працездатним, достеменно знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обізнаний про виплату аліментів на утримання дитини, так як достеменно знав про розгляд даного питання в суді та написав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи за його відсутності, також 10.04.2017 року під особистий підпис ознайомленим про те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, але в період часу з 27.10.2016 року до 27.03.2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що згідно вказаного вище рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, не зважаючи на попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за фактом ухилення від сплати аліментів, в період з 27.10.2016 року по 27.03.2018 року не працював, заходів до працевлаштування не вживав, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався та на обліку не перебував, до державного виконавця не звертався, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліментів ).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу, загальна сума заборгованості за виконавчим листом № 211/4958/16-ц від 09.12.2016 року станом на 27.03.2018 року - становить 27 435 гривень 97 копійок.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_4 в період з 27.10.2016 року по 27.03.2018 року перед потерпілою ОСОБА_6 утворилась заборгованість в сумі 27 435 гривень 97 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, та пояснив, що він не сплачував аліменти, так як не працював, дитину не утримував, подарунки не дарував, про кримінальну відповідальність був попереджений, на теперішній час працевлаштовується та буде сплачувати аліменти на утримання дитини.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, та дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся в скоєному, характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно висновку органу пробації загальний ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як високий. Ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистіть обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1