Дата документу Справа № 316/786/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/897/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/786/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Примірне Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

28 травня 2017 року приблизно о 14 годині 25 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Комп`ютерний всесвіт», який розташований за адресою: Запорізька область, м.Енергодар, просп. Будівельників, буд.22, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2400 грн.

Крім того, 24 червня 2017 року приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні магазину «Нова Річ», який розташований за адресою: Запорізька область, м.Енергодар, пр.Енергетиків, буд.14, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу з торгового прилавку вказаного магазину, таємно викрав чоловічі кросівки, що належать потерпілій ОСОБА_10 , після чого зник з місця вчинення злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 700 грн.

Крім того, 30 червня 2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні магазину «ПОЛІГРАФІЯ», за адресою: м.Енергодар, пр.Будівельників, 46, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, з приміщення магазину таємно викрав іграшкову дитячу коляску вартістю 500 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК з урахуванням попереднього вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.11.2017 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи висновків суду про доведеність його вини та правильності кваліфікації його дій, просить пом`якшити призначене йому покарання та визначити його в розмірі 2 років 2 місяців позбавлення волі, оскільки він повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану потерпілим матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечив проти скарги та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.
З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_8 покарання, судова колегія виходила з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який віднесено до злочинів середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого. Завдана потерпілим шкода була відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів. Проте знову вчинив новий корисливий злочин, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі обвинувачений вимагав призначити йому остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Між тим колегія суддів не може погодитися з такими вимогами обвинуваченого, оскільки з огляду на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, визначений судом першої інстанції на підставі ч.4 ст.70 КК розмір остаточного покарання, не можна визнати занадто суворим. Адже суд при визначенні остаточного покарання застосував принцип часткового складання призначених покарань та визначив його в розмірі 2 років 4 місяців позбавлення волі, яке, на переконання колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, підстав вважати покарання незаконним через його суворість колегія суддів не убачає. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4