Справа № 462/5015/18
У Х В А Л А

17 серпня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати дії службової особи Залізничного ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей, викладених у повідомлені про вчинене кримінальне правопорушення від 08.08.2018 року незаконними; зобов`язати вказану службову особу на підставі вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості, викладені в його повідомленні від 08.08.2018 року про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 382 та ч. 1 ст. 364 КК України та розпочати досудове розслідування щодо кримінального правопорушення, вчиненого старшим слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , скерувавши матеріали по підслідності та надати витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Свої вимоги мотивує тим, що 08.08.2018 року він скерував до чергової частини Залізничного ВП ГУНП у Львівській області повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення старшим слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_5 . Проте 10.08.2018 року його повідомили, що відомості в ЄРДР невнесені, а відтак вважає, що слідчий не виконав обов`язки, покладені на нього відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України. В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі, просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні заступник начальник СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 проти скарги заперечив, пояснивши, що скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши доводи скаржника, заступника начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області дослідивши матеріали скарги, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що листом старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 20.06.2018 року № 17/1-3661-18 ОСОБА_3 було повідомлено, що слідчим відділом Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному в ЄРДР за № 0000171 від 15.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. 24.05.2018 року та 15.06.2018 року до слідчого відділу прокуратури надійшли заяви ОСОБА_3 щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, і тому останнього було повідомлено, що йому буде надано можливість ознайомитися із вказаними матеріалами провадження після узгодження з ним дати та часу.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що ним був отриманий вищезазначений лист з прокуратури Львівської області.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2018 року було постановлено скаргу ОСОБА_3 задовольнити; зобов`язати старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_5 надати ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000171 від 15.01.2018 року.

08.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з письмовим повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення слідчим ОСОБА_5 , в якому зазначав, що з часу постановлення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2018 року старший слідчий ОСОБА_5 не вживає заходів для її виконання, не повідомляє його про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, вважає, що старший слідчий ОСОБА_5 чинить перешкоди, протидію виконання судового рішення, і тому є всі підстави для внесення відомостей в ЄРДР про вчинення старшим слідчим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 та ч. 1 ст. 364 КК України.

Листом Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 09.08.2018 року № 934/38/02-18 ОСОБА_3 було повідомлено, що викладені у його повідомленні від 08.08.2018 року відомості не підлягають внесенню в ЄРДР, оскільки в ході розгляду вказаного повідомлення не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення старшим слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 та ч. 1 ст. 364 КК України.

Аналізуючи вищевказані письмові документи, слідчий суддя приходить до висновку, що уповноважені особи Залізничного ГУНП у Львівській області під час розгляду повідомлення ОСОБА_3 від 08.08.2018 року діяли відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно із ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із системного аналізу вищевказаних норм закону слідує, що КПК України дійсно передбачає внесення в ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зазначена позиція повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Суб`єктивна впевненість у неправомірних діях, незгода із рішенням, дією чи бездіяльністю слідчого чи прокурора самі по собі, за результатами розгляду звернення, не можуть бути підставами для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Матеріали скарги ОСОБА_3 не містять ніяких даних, які б свідчили про те, що після отримання скаржником листа від старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 20.06.2018 року № 17/1-3661-18, ОСОБА_3 намагався ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000171 від 15.01.2018 року, а старший слідчий ОСОБА_5 при цьому намагався перешкодити йому в ознайомленні з матеріалами вказаного провадження.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_3 не було наведено у повідомлені достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення старшим слідчим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тому, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_3 від 08.08.2018 року.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідним зазначити наступне.

Частиною 2 статті 36 КПК України передбачені повноваження прокурора по нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, до яких зокрема відносяться надавати доручення органу досудового розслідування проведення досудового розслідування (п.3); доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом (п.4); скасовувати незаконні та необгрунтовані постанови слідчих (п.7); ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування (п.8), тощо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції, як нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків.

Стаття 216 КПК України не включає до кола повноважень слідчих органів Національної поліції здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками прокуратури.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство гарантує захист прокурорам та слідчим прокуратури від незаконного впливу щодо прийняття ними рішень при виконанні службових обов`язків, зокрема і від будь-якого можливого прояву незаконного впливу органів, за якими прокуратура здійснює нагляд.

За таких обставин, слідчий суддя вважає правильним дії уповноважених осіб поліції, які полягають у тому, що у випадку отримання ними повідомлень від заявників про вчинення кримінальних правопорушень прокурорами чи слідчими прокуратури, зазначені повідомлення слід скеровувати за підслідністю для прийняття остаточних рішень відповідно до вимог КПК України.

Враховуючи викладене, дана ухвала не може вважатися перешкодою для звернення ОСОБА_3 з відповідними заявами про вчинення кримінальних правопорушень до уповноважених органів досудового розслідування, зокрема і до Генеральної прокуратури України.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,-

П О С Т А Н О ВИ В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.