Справа №573/997/18
Номер провадження 1-кс/573/356/18

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
20 червня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Слідчий мотивує своє клопотання тим, що 16 червня 2018 року о 13 год. 19 хв. до чергової частини Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від слідчого Білопільського ВП ОСОБА_5 про те, що за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Вири, вул. Шкільна, 16 «а» на літній площадці бар «У Вуйка» виявлено труп гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Під час проведення розтину трупу ОСОБА_6 виявлено, що останній помер від набряку здавлення речовини головного мозку, субдуральної гемотоми з права, лінійний перелом кісток склепіння та основи черепа зліва, напад з використанням тупого предмета з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень. Проведеними розшуковими заходами встановлено, що до вбивства ОСОБА_6 причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець с. Вири Білопільського району.

По даному факту було відкрите кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № №0000296 та внесене до ЄРДР 17 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З протоколів допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 18.06.2018, а також слідчих експериментів за участі останніх встановлено, що 16.06.2018 року близько 12.00 вони разом перебували в барі «У Вуйка», розташованого в с. Вири Білопільського району, де також перебули місцеві мешканці с. Вири ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які вживали спиртні напої. Потім свідки побачили, як ОСОБА_7 взяв руками одну з дерев`яних лавок, які знаходилися в приміщенні літньої площадки бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на наніс нею декілька ударів по голові та тулубу ОСОБА_6 , в наслідок якого він впав на підлогу, та більше не піднявся (а. с. 17-22).

У зв`язку з вищевикладеним 18.06.2018 в період часу з 20 годин 00 хвилин до 20 годин 30 хвилин проведено огляд місця події, в ході якого перед входом у приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено: дерев`яну лавку на дерев`яних фігурних ніжках, висотою 47 см, з дошкою для сидіння довжиною 120 см та шириною 27,5 см, товщиною 4 см, зі слідами речовини бурого кольору, на яку вказав свідок ОСОБА_11 , який ремонтував після дану лавку, після того як ОСОБА_7 наносив нею удари по ОСОБА_12 (а. с. 9-14).

18.06.2018 року о 20 годині 12 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Мурманськ РФ, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (а. с. 15-16).

Для подальшого повного та всебічного розслідування кримінального, для встановлення об`єктивних обставин події, необхідно забезпечити збереження, унеможливити приховування чи втрату, псування, зникнення слідів кримінального правопорушення, які залишені на вказаному предметі, який є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст.100 КПК України: дерев`яну лавку на дерев`яних фігурних ніжках, висотою 47 см, з дошкою для сидіння довжиною 120 см та шириною 27,5 см, товщиною 4 см, зі слідами речовини бурого кольору, постановою слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 18 червня 2018 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий просить вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям віднесення майна до речового доказу, визначеного ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Європейський Суд з прав людини в своїх постановах від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації» та від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Судом встановлено, що СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 червня 2018 року за № 0000296 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а. с. 5).

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що 18.06.2018 року в період часу з 20 годин 00 хвилин до 20 годин 30 хвилин проведено огляд місця події, в ході якого перед входом у приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено: дерев`яну лавку на дерев`яних фігурних ніжках, висотою 47 см, з дошкою для сидіння довжиною 120 см та шириною 27,5 см, товщиною 4 см, зі слідами речовини бурого кольору, на яку вказав свідок ОСОБА_11 , який ремонтував після дану лавку, після того як ОСОБА_7 наносив нею удари по ОСОБА_12 (а. с. 9-14).

Постановою слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області від 18 червня 2018 року вилучене майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000296 (а. с. 27).

Наведене вище свідчить про існування розумних підозр вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України.
На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно, тобто тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування цим майном з метою його збереження.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження, а відтак, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на: дерев`яну лавку на дерев`яних фігурних ніжках, висотою 47 см, з дошкою для сидіння довжиною 120 см та шириною 27,5 см, товщиною 4 см, зі слідами речовини бурого кольору, яку вилучено 18 червня 2018 року в ході проведення огляду місця події перед входом у приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Визначити місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку - камеру схову речових доказів Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 76 Сумської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, яким необхідно вручити її копію.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: