Справа № 206/2561/14-к
Провадження № 1-в/206/373/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, у клопотання представника ПАТ «Українська Залізниця» в особі регіональної Філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа № 206/2561/14 від 13.11.2015 за вироком від 29.12.2014 Самарського районного суду м. Дніпропетровська по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ПАТ «Українська Залізниця» в особі регіональної Філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа № 206/2561/14 від 13.11.2015 за вироком від 29.12.2014 Самарського районного суду м. Дніпропетровська по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Українська Залізниця» в особі регіональної Філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» матеріальної шкоди в сумі 84678,90 грн., оскільки оригінал виконавчого листа на адресу залізниці не надходив, тобто при пересилці поштою його було втрачено.

В судове засідання представник заявника не з`явилась, надала до суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, просила задовльнити клопотання в повному обсязі.

ОСОБА_3 та прокурор в судове засідання не зявлись, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджають проведенню судового розгляду.

Дослідивши клопотання та наданні до нього матеріали, а також кримінальне провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2014 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України щляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2014 року, визначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Крім того, за результатами розгляду в рамках вказаної кримінального провадження цивільного позову, із засудженого ОСОБА_3 стягнуто на користь ДП "Придніпровська залізниця" матеріальну шкоду спричинену злочином в розмірі 84678,90 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України, у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Судове рішення від 29.12.2014 року в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ДП "Придніпровська залізниця" матеріальної шкоди в розмірі 84678,90 грн., звернено до виконання шляхом видачі представнику потерпілого виконавчого листа за № 206/2561/14-к від 13.11.2015 року.

Як вбачається з відповіді на запит стягувача від 20.06.2017 року № 1012 та лист від 10.07.2017 року, а також витяг ВП-спецпідрозділу від 24.05.2018 року Самарський ВДВС м. Дніпра 28.07.2016 року було винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа (т. 4, а.п. 6-7), оскільки у боржника відсутне майно, однак стягувачем не було отримано виконавчий лист, що свідчить про його втрату під час поштової пересилки.

Частиною 5 статті 128КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуальногокодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесеннязмін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції.

Відповідно до пункту 17.2 частини 1 Перехідних положень ЦПК України оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосуванн практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто судді зобов`язані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини» як джерело права на всіх етапах провадження нарівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження», визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Отже, враховуючи викладене, з метою примусового виконання судового рішення заявнику (стягувачу) необхідно видати дублікат виконавчого листа № 206/2561/14-к від 13.11.2015 року в кримінальній справі № 1кп/206/145/14 за обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно із частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заявник з поважних причин пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із його втратою, а тому зазначений строк підлягає поновленню.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.442ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, враховуючи, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2014 року позовну заяву предявлену Державним підприємством «Придніпровська залізниця», було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця», яке на виконання п.4 Постанови КабінетуМіністрів України від 02.09.2015 року за № 732«Питання публічногоакціонерного товариства«Українська залізниця», яка набула чинності 29.09.2015 року, в установленому порядку 21.10.2015 року проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Товариство утворено на базі «Української залізниці», а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року за № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно вищевказаного додатку № 1 Державне підприємство «Придніпровська залізниця» увійшло в перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», як регіональна філія «Придніпровська залізниця» без статусу юридичної особи, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

З 01.12.2015 року розпочато фінансово-господарську діяльність ПАТ «Українська залізниця», що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року № 4442-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обовязків ДП «Українська залізниця» та підприємств залізничноготранспорту.

Суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог представника заявника та замінити стягувача у виконавчому провадженн і щодо виконання вироку суду від 29.12.2014 року по кримінальному провадженню № 1-кп/206/145/14 з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Керуючись ст.ст. 128 ч.5, 369, 535, 539 КПК України, п. 17.4) розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ПАТ «Українська Залізниця» в особі регіональної Філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа № 206/2561/14 від 13.15.2015 за вироком від 29.12.2014 Самарського районного суду м. Дніпропетровська по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 206/2561/14-к від 13.11.2015 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» матеріальної шкоди заподіяної вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 84678 гривень 90 копійок.

Поновити Державному підприємству «Придніпровська залізниця» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 206/2561/14 від 13.11.2015 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» матеріальної шкоди заподіяної вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 84678 гривень 90 копійок.

Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача Державне підприємство «Придніпровська залізниця» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська Залізниця`у виконавчому виконання виконавчого листа № 206/2561/14 виданого 13.11.2015 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» матеріальної шкоди заподіяної вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 84678 гривень 90 копійок.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1