Справа № 645/1982/18
Провадження № 1-кп/645/444/18
В И Р О К
Іменем України
18 травня 2018 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 13 квітня 2018 року,
Обвинувачений ОСОБА_5 , разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, провадження відносно яких постановою прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юриста 1 класу ОСОБА_3 від 13 квітня 2018 року виділено в окреме провадження, маючи умисел, направлений на незаконне позбавлення волі більш ніж двох осіб, працюючи на добровільних засадах, не будучи офіційно працевлаштованим у благодійній організації «Благодійний фонд «Крок в нове життя» з 2013 року точного часу в ході досудового слідства не встановлено, яка винаймала житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , обладнав її належним чином для використання в якості приміщення для утримання осіб проти їх волі. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на позбавлення волі двох або більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів протягом тривалого часу, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами узгодили алгоритм незаконного позбавлення волі осіб, а саме: визначилися, що вони будуть шляхом введення осіб, або їх родичів в оману під приводом надання допомоги у позбавленні залежності від алкоголю чи наркоманії запрошували або доставляли самостійно осіб поза їх волі до вказаної будівлі отримуючи за це грошові кошти. Після того як особа вже знаходилась в приміщенні будівлі, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході слідства особами незаконно відбирали паспорти та інші важливі особисті документи у поміщених до будівлі осіб проти їх волі. Також після того, як особи вже знаходились у будівлі ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході слідства особами відбирали у потерпілих їх речі, гроші та мобільні телефони, позбавивши можливості викликати допомогу. Також між ОСОБА_5 та із невстановленими в ході слідства особами було узгоджено, що під час перебування осіб в приміщенні зазначеного домоволодіння, вони постійно будуть перебувати під їх наглядом, будуть приймати ліки, зазначені ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході слідства особами. Так, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході досудового слідства особами примусово з місця мешкання, точний час в ході досудового слідства не встановлений, доставив 03.01.2018 ОСОБА_6 , 30.12.2017 ОСОБА_7 , 13.12.2017 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 16.01.2018 ОСОБА_10 , 04.02.2018 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 04.02.2018 ОСОБА_13 до будівлі за адресою: АДРЕСА_3 без добровільної згоди останніх. Після доставляння вищевказаних осіб до вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході досудового слідства особами відбирали у останніх паспорти та інші особисті важливі документи. Також після того, як потерпілі опинились у будівлі, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході слідства особами відбирав речі, гроші та мобільні телефони, позбавивши можливості викликати допомогу. Також між ОСОБА_5 та невстановленими в ході слідства особами було узгоджено, що під час перебування осіб в приміщенні зазначеного домоволодіння, вони постійно будуть перебувати під їх наглядом, будуть приймати ліки, визначені ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході слідства особами. Крім того особи, які незаконно утримувались у вищевказаній будівлі, не виходили за її межі, виконували встановлені ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході слідства особами правила, а у разі непокори, чи спроби покинути приміщення, до осіб, які перебувають в будівлі, застосовували покарання у вигляді погроз фізичною розправою, позбавлення можливості перебування на свіжому повітрі, примусовими трудовими роботами. За час перебування осіб у приміщенні вказаного домоволодіння, їх родичі, введені в оману щодо дійсного наміру ОСОБА_5 та інших невстановлених в ході слідства осіб, сплачували їм грошові кошти в якості винагороди за допомогу у подоланні залежності. При цьому надання цим особам реальної допомоги для позбавлення залежності від алкоголю чи наркоманії не здійснювалось.
Вищезазначені протиправні дії ОСОБА_5 та інших осіб, направлені на незаконне позбавлення волі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 07.02.2018 о 09. год. 00 хв. були припинені співробітниками поліції та прокуратури Немишлянського району м.Харкова. Крім того, ОСОБА_5 , разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, провадження відносно яких постановою прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юриста 1 класу ОСОБА_3 від 13 квітня 2018 року виділено в окреме провадження, маючи умисел, направлений на незаконне позбавлення волі більш ніж двох осіб, працюючи на добровільних засадах, не будучи офіційно працевлаштованим у благодійній організації «Благодійний фонд «Крок в нове життя» з 2013 року точного часу в ході досудового слідства не встановлено, яка винаймала житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , обладнав її належним чином для використання в якості приміщення для утримання осіб проти їх волі. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на позбавлення волі двох або більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів протягом тривалого часу, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами узгодили алгоритм незаконного позбавлення волі осіб, а саме: визначилися, що вони будуть шляхом введення осіб, або їх родичів в оману під приводом надання допомоги у позбавленні залежності від алкоголю чи наркоманії запрошували або доставляли самостійно осіб поза їх волі до вказаної будівлі отримуючи за це грошові кошти. Після того як особи вже знаходилась в приміщенні будівлі, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході слідства особами, точний час в ході досудового слідства не встановлений, незаконно відібрав 20.01.2018 паспорт у ОСОБА_12 , 04.02.2018 паспорт у ОСОБА_13 , військовий квиток у ОСОБА_9 , проти їх волі. Дані документи ОСОБА_14 зачинив у сейфі, який знаходився у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Вищезазначені особисті документи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 були виявлені та вилучені з сейфу за адресою: м. Харків, вул..Червоноуральська, 18 о 09. год. 00 хв. співробітниками поліції та прокуратури Немишлянського району м. Харкова.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі людини, вчинене щодо більш ніж двох осіб, за попередньою змовою групою осіб та здійснюване протягом тривалого часу та ст.. 357 ч. 3 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.
Під час досудового розслідування прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юриста 1 класу ОСОБА_3 , якої на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 13 квітня 2018 року укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 , беззастережно визнавав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяв розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного злочину, співпрацював з правоохоронними органами, органами слідства, прокуратури та суду. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання; за ч. 3 ст. 357 КК України 2 років обмеження волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, та за ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання.
Угода, підписана сторонами 13 квітня 2018 року, разом із обвинувальним актом, надійшла до суду 17 квітня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 4 ч. 4 ст.469 КПК України від потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надійшли письмові згоди на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, як наслідок шкода завдана держаним та суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої та невеликої тяжкості відповідно.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 3 ст. 357 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 13 квітня 2018 року, як таку, що відповідає вимогам закону.
ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свою згоду на затвердження угоди, також зазначив, що це його добровільна позиція, що до нього не було застосовано жодного примусу та укладена угода не є наслідком обіцянок або будь-яких інших дій та обставин. У скоєному щиросердно розкаюється.
Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 13 квітня 2018 року, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом вивчались данні про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , та встановлено, що він раніш не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є членом ХОМГО «Харкіський центр волонтерів», де отримував подяки за активну участь.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
Угоду про визнання винуватості, укладену 13 квітня 2018 року між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, за вчинення яких призначити покарання:
За ч. 2 ст. 146 КК України 3 роки обмеження волі,
За ч. 3 ст. 357 КК України 2 роки обмеження волі,
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання - звільнити з випробувальним строком на один рік шість місяців.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази - полімерний пакет експертної служби МВС України, який опечатаний биркою з написом: об`єкт № 1, висновок № 597 від 20.03.2018 року, який знаходяться на зберіганні у камері сходу речових доказів Немишлянського ВП ГУ НП в Харківської області - по вступу вироку в законну силу знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз на користь держави в особі Харківського НДЕКЦ МВС України суму у розмірі 2002,00 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: