Справа № 522/6076/18
Провадження № 1-кс/522/6717/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2018 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, з середньо - спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця - гранатометника 2 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , матроса, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2017 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_8 , з одного боку, та громадянином України ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 26.02.2017, тобто з дня зарахування ОСОБА_7 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.

У подальшому, 19.06.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №113 матроса ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця гранатометника 2 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, матрос ОСОБА_7 о 7 годині 45 хвилин 06.12.2017 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді стрільця - гранатометника 2 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , умисно, не маючи відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив не з`явлення вчасно на службу без поважних причин до розташування зазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до 7 років, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного та його захисника, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до 7 років, що є тяжким злочином.
Проте, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Твердження прокурора про те, що підозрюваний перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є припущеннями.
Прокурором не доведено жодного ризику передбаченого ст. 177 УПК України, усі доводи ні чим не підтверджені та не обґрунтовані. Згідно КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах, передбачених ст. 179 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 183, 205 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за викликом слідчого, прокурора;
-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора з місця фактичного мешкання;
-повідомляти про зміну місця свого проживання;
- у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.
Про покладені обов`язки повідомити ОСОБА_4 письмово під розпис та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 здійснює прокурор.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

19.07.2018