Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9651/16-к
Провадження №
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2018 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №1-КП/758/59/18 (справа №758/9651/16-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0000569) по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Куп`янська Харківської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участі
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 18 квітня 2016 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по проїжджій частині вулиці Маршала Гречка з боку проспекту Правди в напрямку вулиці Північно-Сирецької в місті Києві, в другій смузі, при наявності трьох смуг попутного, та трьох смуг зустрічного напрямків руху.
В цей час попереду, навпроти будинку № 22 по вулиці Маршала Гречка в місті Києві, перебувала пішохід ОСОБА_6 , яка рухалась через проїжджу частину вулиці Маршала Гречка, зліва-направо відносно руху автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, та пункту 12.3 Правил дорожнього руху, а саме
згідно вимог підпункту «б» пункту 2.3, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
згідно вимог пункту 12.3, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_3 виразились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo- Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін. При виникненні небезпеки для руху, чим для нього була пішохід ОСОБА_6 , яку він об`єктивно спроможний був завчасно виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до його зупинки, внаслідок чого, напроти будинку № 22 по вулиці Маршала Гречка в місті Києві здійснив на неї наїзд.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку з формуванням епідуральної гематоми в правій скроневій долі, гематома м`яких тканин тім`яно-скроневої ділянки справа та лобної ділянки зліва, забійні рани скроневої ділянки справа, верхньої повіки правого ока (чотири), субкон`юктивальні крововиливи обох очей; закрита травма правого плеча у вигляді уламкового перелому плечової кістки на межі середньої та дистальної третини зі зміщенням уламків; закрита травма живота у вигляді розривів правої печінки, розривів брижейки тонкої кишки, внутрішньочеревного розриву сечового міхура, гематоми малого газу з явищами внутрішньочеревної кровотечі (наявність в черевній порожнині до 400 мілілітрів крові); закрита травма кісток тазу у вигляді перелому лонної кістки справа зі зміщенням уламків; відкрита травма правої гомілки у вигляді уламкового перелому великогомілкової кістки в проксимальній третині та медіальної лодижки, уламкового перелому малогомілкової кістки в проксимальній третині та дистального кінця діафізу, забійної рани в ділянці середньої третини гомілки; закрита травма лівої гомілки у вигляді уламкового перелому великогомілкової кістки на межі середньої та дистальної третини зі зміщенням уламків, уламкового перелому малогомілкової в дистальній третині зі зміщенням уламків; забійна рана правого передпліччя у верхній третині по зовнішній третині; множинні синці, садна голови, тулуба, кінцівок. Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
В діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам пунктів 2.3 підпункт «б» та 12.3 Правил дорожнього руху.
Порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, та пункту 12.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Обвинувачений ОСОБА_3 дав суду показання, що в день дорожньо-транспортної пригоди він їхав, приблизно о 23 годині, зі спортзалу по вулиці Маршала Гречка у місті Києві, підвозячи додому свою знайому. Допустиму швидкість руху не перевищував, перебував у другій смузі руху, освітлення вулиці було штучне, в його автомобілі було включено світло фар, стан дорожнього покриття був задовільний, перешкод в огляді проїжджої частини не було. Особу, що рухалась від нього з ліва на право, перетинаючи проїжджу частину, помітив безпосередньо перед ударом. Автомобілів або перешкод поруч з ним не було. В автомобілі було пошкоджено капот та лобове скло. Обставини, які викладені в обвинувальному акті підтверджує. З місця події не тікав. Просить врахувати, що уникнути зіткнення було неможливо.
Він щиро жалкує про те, що сталося, співчуває потерпілій. В межах можливого намагався відшкодувати їй затрати на лікування, сплатив близько 20 000 гривень, купував необхідні ліки. Просив врахувати, що немає постійного заробітку, страховий поліс його дійсний, однак, страхової компанії «Нова» вже не існує. Все, що він купував можливо підтвердити квитанціями. Він не може погодитись з висунутим обвинуваченням у тому, що був неуважний до дорожньої обстановки та її змін. Наполягав, що коли б потерпіла не почала бігти на автомобіль, ДТП б не відбулось.
Він міг би застосувати екстрене гальмування та уникнути зіткнення, якби побачив вчасно потерпілу, яка швидко бігла на автомобіль. Він взагалі не помітив потерпілу, хоча дивився в своїй смузі руху. Потерпіла перетнула подвійну смугу вже за пішохідним переходом. Позовні вимоги потерпілої в частині майнової шкоди визнає, а в частині моральних збитків він може сплатити 10 000 гривень.
Згідно його додаткових показань в судовому засіданні, обвинувачений посилався на те, що потерпіла у стані сп`яніння вибігла на проїжджу частину у недозволеному місці, окрім цього зазначив, що квитанції, на які вона посилається, це є благодійна допомога, розмір моральних збитків завищений.
Обвинувачений ОСОБА_3 також стверджував, що побачив потерпілу лише у смузі його руху. Вважає, що потерпіла вийшла на проїжджу частину поза межами пішохідного переходу, вона перебігала проїжджу частину у стані сп`яніння, раптово з`явилась перед його автомобілем. Та частина, де вийшла на проїжджу частину потерпіла, була не освітлена.
Звертав увагу суду на те, що згідно розрахунків експертів, при тому темпі руху, який був у потерпілої, вона пробігла б всю проїжджу частину.
По результатах судового розгляду заявив, що бажає відшкодовувати заподіяні збитки потерпілій, бажає працювати, кається у вчиненому, визнає, що як водій він несе відповідальність.
Потерпіла ОСОБА_6 дала суду показання, що обставин дорожньо-транспортної пригоди майже не пам`ятає. Вона гуляла, було пізно. Пам`ятає, що переходила дорогу у спокійному темпі по пішохідному переходу, вважає, що по іншому в цьому місті неможливо перейти дорогу, так як в інших місцях там болото. Дорога була суха. Перехід позначено зеброю. Автомобіль обвинуваченого не бачила. Як збив її автомобіль, не пам`ятає. Також не пам`ятає, чи вживала перед ДТП спиртні напої, якщо так, то лише пиво. Дорогу переходила з боку супермаркету «АТБ». В той вечір вона гуляла з ОСОБА_11 . Вона не пам`ятає, чому не помітила автомобіль обвинуваченого. Чітко пам`ятає обставини лише ранку того дня. В лікарні вона лікувалась тривалий час, процедури лікування та реабілітації будуть тривати ще довго. Її друзі та небайдужі люди допомагали і допомагають їй коштами на лікування. Обвинуваченого не пам`ятає, він з нею не спілкувався. Свої позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди повністю підтримує. Якщо він і надавав кошти на лікування, то робив це через її родичів.
Свідок ОСОБА_12 дала показання, що в день ДТП, приблизно о 22 годині, вона в якості пасажира, на передньому пасажирському сидінні їхала в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 . Дорога була погано освітлена, фари було ввімкнено, швидкість не перевищувала 60 км/год. Потерпілу вона на дорозі не бачила, а побачила її лише після зіткнення. Розмітка на дорозі була, але освітлення в цій ділянці завжди погане. Під час зіткнення, автомобіль рухався в середній смузі. Потерпілу побачили майже під час наїзду. Автомобіль під час наїзду на пішохода перебував в середній смузі за межами пішохідного переходу. Після наїзду, вони з обвинуваченим вийшли з автомобіля, підбігли до потерпілої, проміряли пульс та викликали швидку. Інших пішоходів не було, автомобілів було мало. З місця пасажира було погано видно дорогу із-за поганого освітлення на даній ділянці дороги. Під час зіткнення обвинувачений поводив себе адекватно, намагався допомогти. Не заперечує, що події відбувались в день, час та на місці, зазначеному в обвинувальному акті. Під час руху автомобіля з обвинуваченим вона не розмовляла. Обвинувачений знав про наявність пішохідного переходу в даній частині дороги, оскільки не перший раз їхав тією дорогою. З правої сторони стоїть знак пішохідного переходу. Вони знаходились в середній смузі руху. Вона не пам`ятає, на якій відстані вони були від пішохідного переходу. Обвинувачений намагався уникнути зіткнення, одразу застосував екстрене гальмування. Вона точно не пам`ятає, чи до, чи після переходу відбулось зіткнення. Вона здавала кров для потерпілої.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що дату події він не пам`ятає, але пам`ятає, що це було ввечері, між 22 годиною 40 хвилин та 22 годиною 50 хвилин. Він знаходився вдома. Піднявся, щоб закрити вікно, відкрив штору і почув глухий удар. Самого удару він не бачив. Побачив лише, що на дорозі людина покотилася на проїжджу частину, далеченько від пішохідного переходу. Вказує, що він водій з великим стажем та стверджує, що удар був за пішохідним переходом. Пішохідний перехід і вся проїжджа частина проглядались дуже добре, асфальтне покриття було сухе, освітлення на його думку було нормальним. Автомобіль він побачив, коли вийшов на вулицю, він не чув писк резини колес. «Део Ланос» чи «Део сенс» зупинився за пішохідним переходом за 50-60 метрів від потерпілої, а коли був момент удару, зупинився за 30-40 метрів. Потерпіла була між лівим і середнім рядом, хоча ближче до середнього ряду, в напрямку руху автомобіля, який збив потерпілу. Коли він вийшов на вулицю, то на автомобілі він бачив значні пошкодження. Він вийшов десь хвилин за 10 чи за 5-7 хвилин. На місці вже була швидка та багато людей. Коли приїхала патрульна поліція, водія він не бачив. Потерпілу, йому здалося, що то була доросла жінка, він майже не бачив, її забрала швидка. Після цього, він побачив оголошення в магазині, що то була дівчина, але він з нею не знайомий. Самого моменту удару він не бачив. Після удару пройшло 2-3 секунди, та він побачив вже, як людина покотилася від пішохідного переходу за метрів 15-20. Побачив що сталася ДТП. На той момент він не побачив автомобіль, траєкторію руху автомобіля також не бачив. Швидкість автомобіля визначити не зможе, відстань від пішохідного переходу була до 20 метрів. Йому здається, що зіткнення було за пішохідним переходом. Там є заїзд у двір, десь навпроти того заїзду це і відбулось. На вулиці було темно, освітлення було вимкнено і пішохідний перехід не видно, ліхтарі знаходяться практично на пішохідному переході, але бувають моменти, що вони вимикаються, а потім вмикаються, оскільки він декілька разів спостерігав таку картину. Допускає, що видимість міг засліпити ліхтар, котрий горів яскраво. Знак пішохідного переходу, якраз перед пішохідним переходом закритий деревами по обидві сторони, його не видно, листя дерев перешкоджало видимості, розмітка нормальна, видно смуги руху. В цьому місці часто траплялись ДТП, в основному у зв`язку із перевищення швидкості руху, а іноді світлофор не працює, додаткових знаків щодо обмеження швидкості руху немає.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в день пригоди він їхав на велосипеді з «Нивок» з боку масиву Виноградар в сторону вулиці Маршала Гречка, почув сильний удар, перевів свій погляд в той бік, побачив предмет, схожий на тіло людини, він бачив торкання автомобіля до дівчини, далі автомобіль продовжив рух, через 3-4 секунди автомобіль почав гальмувати і зупинився за 100 метрів від події. Він був схвильований, побачив лежачу дівчину, почав викликати карету швидкої допомоги, підбіг подивитися та в разі необхідності надати допомогу. Вона лежала на асфальті, дихала, рухалась. Він дивився за нею поки швидка приїде, люди підійшли через 5-10 хвилин. Він не бачив людини, яка була свідком, зупинялися машини, декілька чоловік підійшло і почали роздивлятися тіло, дочекався приїзду швидкої, приїхала поліція, потім підійшов до працівників і запропонував дати свідчення. На момент зіткнення він зреагував рефлекторно, побачив удар і бачив, як дівчина була в повітрі, він знаходився на відстані 70-80 метрів від переходу, під гострим кутом бачив цю подію, дівчина знаходилася над цим автомобілем. Сказати де саме це було важко, це було до пішохідного переходу або на самому краю пішохідного переходу. Між його положенням і пішохідним переходом, автомобіль мав проїхати перехід. Він телефонував в швидку о 22 годині 50 хвилин, та повідомляв, що автомобіль «Ланос», колір не пам`ятає, збив людину. Який був стан дороги він не пам`ятає, освітлення було не дуже добре, але в принципі з певної дистанції можна було б розрізняти обєкти, перехід чітко видно.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що з ОСОБА_3 раніше знайомий не був. Схему складав він. Обставин даного ДТП не пам`ятає, оскільки складає кожного дня багато схем. З правої сторони є будинок, він міг неправильно вказати номер будинку. Інші об`єкти вказані правильно. Складав схему в присутності понятих, водій був поряд. Якби були зауваження обвинуваченого, то вони були б відображені в протоколі. Де була потерпіла в момент складання схеми, не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що з ОСОБА_17 особисто не знайомий. Все, що зафіксовано на схемі, зафіксовано в протоколі. Все вказано, як бачили, все було запаковано та направлено з матеріалами. Прив`язка була до будинку, який був праворуч, тому могла статись помилка в номері будинку. Дані було внесено зі слів патрульних, які прибули перші на місце ДТП. Пам`ятає, що на місці ДТП був телефон потерпілої, який дзвонив та був настільки пошкоджений, що відповісти на дзвінок було неможливо. Протокол та схема складені у відповідності до місця події. Всі фото відповідають дійсності.
Свідок ОСОБА_18 дав суду показання, що 18 квітня 2016 року зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_19 , вони погуляли в районі вулиці Маршала Гречко у місті Києві, поспілкувались випили по 0,5 пляшки слабоалкогольного напою, та вже за темно розійшлися. Юлія мала намір йти додому в напрямку свого будинку, вона пішла, йшла спокійно, в руках тримала телефон, можливо по ньому розмовляла. Де і коли вона переходила дорогу не знає, обставини ДТП за участю ОСОБА_20 йому не відомі.
Згідно протоколу огляду місця події від 18 квітня 2016 року, схеми та фототаблиці до нього, в районі будинку АДРЕСА_3 на проїжджій частині на певній відстані від не регульованого пішохідного переходу виявлено сліди дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі уламки пластику, сумку, мобільний телефон, черевик, фрагмент кріплення номерного знаку, речовину бурого кольору. Місце можливого зіткнення транспортного засобу і пішохода не відображено. Також на відстані 84 метри від пішохідного переходу виявлено автомобіль «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , з пошкодженнями переднього бамперу, капоту, переднього лобового скла, решітки радіатора. Несправностей автомобіля не виявлено. На час огляду зафіксовано видимість 60 метрів з увімкненим ближнім світлом фар та 80 метрів з увімкненим дальнім світлом фар (т.1, а.с. 10-36).
Згідно висновку від 10 квітня 2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказаних ознак у водія ОСОБА_3 не виявлено (т. 1, а.с.39).
Згідно інформації головного лікаря Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 515 від 13 травня 2016 року, акту медичного огляду № 001545 від 19 квітня 2016 року, висновку до вказаного акту, у невідомої жінки, яка була ідентифікована, як ОСОБА_6 , по результатах аналізу крові, зразки якої було відібрано в 00 годин 45 хвилин 19 квітня 2016 року було виявлено наявність 1,80 проміле етанолу (т. 1, а.с. 57-59).
Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 21 квітня 2016 року було зафіксовано в світлу пору доби місце розташування пішохідного переходу, проїжджої частини, та місцевості біля нього. До протоколу додано панорамні знімки (т. 1, а.с. 60-66).
Згідно протоколу огляду речей від 28 червня 2016 року та фототаблиці до протоколу, були додатково оглянуті предмети, які були вилучені з місця події, зокрема фрагменти пластикового кріплення номерного знаку, уламки сіро-зеленого кольору схожі на уламки від бамперу для автомобіля, а також синій кросівок із білими шнурками, зі значком «Nike» (т. 1, а.с. 67-79).
Згідно постанови слідчого від 28 червня 2016 року, вказані предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (т. 1, а.с.80).
Згідно постанови про приєднання предметів як речових доказів від 19 квітня 2016 року, автомобіль «Daewoo- Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , приєднано до кримінального провадження № 0000569 в якості речового доказу, та залишено на зберіганні на території спецмайданчику тимчасового затримання транспортних засобів в місті Києві по вулиці Озерній, 1 (т. 1, а.с.83).
Згідно постанови про зміну місця зберігання речового доказу від 10 травня 2016 року, автомобіль «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , передано для подальшого зберігання власнику ОСОБА_3 , про що свідчить його розписка (т. 1, а.с. 86,87).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 та фототаблиці до вказаного протоколу до нього, підозрюваний вказав місце розташування керованого ним автомобіля в момент виявлення пішохода та наїзду на нього. Також він вказав, що погодні умови, видимість дають йому можливість вказати на обставини дорожньо-транспортної пригоди. Він також вказав, що в момент виявлення пішохода він був на відстані 4,3 метра від правого краю дороги та на відстані 11,2 до електроопори № 87. Пішохід в момент виявлення, рухалась зліва на право по напрямку руху автомобіля та була на відстані 5,4 метра до правого краю дороги та 11, 6 м до електроопори №87. Також ОСОБА_3 вказав темп руху пішоходу (т. 1, а.с. 110-114).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 та фототаблиці до вказаного протоколу, свідок вказала місце розташування автомобіля під керуванням ОСОБА_3 в момент виявлення пішохода та наїзду на нього. Так вона вказала, що в момент виявлення пішохода він був на відстані 4,6 метра від правого краю дороги, та на відстані 10,8 до електроопори № 87. В момент наїзду пішохід була на відстані 5,2 метра до правого краю дороги, та 11, 4 м до електроопори №87. Також ОСОБА_12 вказала темп руху пішоходу (т. 1, а.с. 118-123).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, за участю ОСОБА_3 , та фототаблиці до вказаного протоколу від 12 липня 2016 року встановлено, що видимість з цього місця пішохода, який здійснює вихід на проїжджу частину з ліва на право по ходу руху автомобіля, складає не менше 60,9 метрів (т. 1, а.с. 124-136).
Згідно протоколу перегляду відеозапису від 11 липня 2017 року, який проводився на місці ДТП, тіло пішохода ОСОБА_6 було розташовано на проїзній частині вулиці Маршала Гречко, поперек між крайньою лівою (третьою) та середньою (другою) смугами. Біля неї перебували водій автомобіля «Daewoo- Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , інші люди. Працівники патрульної поліції проводили опитування водія автомобіля «Daewoo- Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , свідків, оглядали місце ДТП та докази. Водій автомобіля «Daewoo- Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вказував на місце зіткнення його автомобіля з пішоходом та повідомив, що рухався, приблизно 60-70 км/год. Відповідно до відеозапису, що закінчився на позначці «18 квітня 2016 року, 22 година 48 хвилин 18 секунд», міське електроосвітлення працює на 100%. На позначці часу «18 квітня 2016 року, 22 година 48 хвилин 47 секунд» зазначено, що міське електроосвітлення вже працює в черговому режимі на 50% (т. 1, а.с. 148-162).
Відповідно диску із відеозаписом, який проводився працівниками патрульної поліції на місці ДТП 18 квітня 2016 року в місті Києві по вул. Маршала Гречка, 22, та був переглянутий в судовому засіданні, події зафіксовані та відповідають фактам, як відображено в обвинувальному акті (т. 1, а.с. 163).
Згідно довідки Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва № 1300/Б від 11 травня 2016 року, 18 квітня 2016 року з приводу ДТП за адресою: м. Київ, вул. Гречка, 22, були зареєстровані 7 викликів екстреної (швидкої) медичної допомоги від перехожих з різних номерів телефонів. Крім цього, повідомлено, що згідно з реєстрацією викликів базою даних АІДС «Швидка медична допомога», 18 квітня 2016 року з приводу ДТП за вказаною адресою до ОСОБА_6 , 1993 року народження, виїздів бригад екстреної (швидкої) допомоги не зареєстровано (т. 1, а.с.205).
Згідно довідки КП «Київдорсервіс» № 14/1662 від 06 травня 2016 року, на вищевказаній ділянці дороги не передбачені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. відповідно до п. 12.4 « Правил дорожнього руху» (т. 1, а.с.211).
Згідно довідки першого заступника директора «Київміськсвітло» від 15 червня 2016 року, з 22 години до 23 години 18 квітня 2016 року зовнішнє освітлення по АДРЕСА_3 працювало на 100%. З 23 години до 24 години цього дня, зовнішнє освітлення працювало в черговому режимі (50% освітлювального обладнання було відключено) (т. 1, а.с.216).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1293/Е від 13 липня 2016 року, на момент звернення за медичною допомогою у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження, як в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок травматичної дії тупих предметів, що могло бути при транспортній травмі (травма зіткнення автомобіля, який рухався, з пішоходом (т. 2, а.с.4-10).
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 320 ат від 09 червня 2016 року, на момент огляду автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового керування, та ходової частини не виявлено (т. 2, а.с. 17-25).
Згідно довідки про вартість проведеного експертного дослідження №320 ат від 09 червня 2016 року, на його проведення витрачено 1320 гривень 60 копійок (т. 2, а.с.16).
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 535 ат від 20 липня 2016 року, місце наїзду автомобілем «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_6 знаходиться в районі зафіксованої в схемі до протоколу ОМП слідової інформації, перед початком даної слідової інформації по ходу руху транспортного засобу. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2, 12.3 ПДР. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , в момент виникнення небезпеки для руху, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування екстреного гальмування. В даній дорожній ситуації експертом, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_3 невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР не вбачається, а вбачається невідповідність вимогам пункту 12.3 ПДР. З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимогам пункту 12.3 ПДР (т. 2, а.с. 32-43).
Згідно довідки про вартість проведеного експертного дослідження №535 ат від 20 липня 2016 року, на його проведення витрачено 1320 гривень 60 копійок (т. 2, а.с.31).
Експерт ОСОБА_21 , який проводив експертне дослідження №535 ат від 20 липня 2016 року, в судовому засіданні повністю підтвердив свої висновки, дав роз`яснення учасникам провадження. Він також вказав, що не бачить протиріччя у вихідних даних для експертизи про те, що небезпека для руху водію ОСОБА_3 виникла з моменту, коли пішохід ОСОБА_6 вийшла на проїжджу частину зустрічного напрямку руху і рухалась у напрямку смуги руху водія ОСОБА_3 . Також експерт вказав, що ним вирахувано зупиночний шлях автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , в умовах місця пригоди і він становить (40,6 ….42,2) метри. В той час, як було встановлено під час слідчого експерименту з водієм ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_12 , з моменту виявлення небезпеки, яку водій об`єктивно був спроможний виявити, він подолав відстань не менше ніж 60, 9 метра, що давало можливість уникнути наїзду.
Згідно наданих даних автоматизованого обліку РСЦ МВС України в Харківській області на транспортні засоби від 28 квітня 2016 року, за ОСОБА_3 , 1991 року народження, зареєстрований автомобіль «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору з номером кузову НОМЕР_3 (т. 2, а.с.58).
Згідно долучених до справи характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , він зареєстрований у місті Куп`янськ Харківської області, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, на час ДТП мав право керувати транспортними засобами з 16 жовтня 2015 року (т. 2, а.с. 69-82).
Згідно висновку експерта КНДІСЕ № 154/17-52 від 27 червня 2017 року, у водія автомобіля «Daewoo» могли бути відсутні технічні перешкоди (згідно обставин пригоди наявних в матеріалах справи), які б впливали/обмежували можливість виявлення ним (водієм) переміщення пішохода по проїзній частині з моменту об`єктивної видимості з робочого місця водія, технічно обґрунтованим моментом виникнення небезпеки для руху може відповідати момент, коли автомобіль «Daewoo» знаходиться на відстані, яка дозволяє зупинити ТЗ до лінії руху пішохода (крайній випадок - на віддаленні, що рівний зупиночному шляху автомобіля). Іншими словами, з моменту появи у полі зору водія автомобіля «Daewoo» переміщення пішохода в темпі бігу, водій повинен був проявити особливу увагу до даної дорожньої обстановки із послідуючим прийняттям заходів направлених ним на уникнення ДТП в момент, коли ТЗ знаходиться на відстані, яка дозволяє зупинити ТЗ до лінії руху пішоходам (за умов викладених вище).
В свою чергу, оцінити з технічної точки зору вплив темпу переміщення пішохода (в темпі бігу) на можливість виявлення водієм небезпеки з моменту об`єктивної видимості з робочого місця водія руху вказаного пішохода, в рамках даного дослідження експертним шляхом неможливо. Дане дослідження взаємозв`язку темпу бігу із можливістю виявлення водієм автомобіля «Daewoo» переміщення пішохода з вказаного вище моменту можливе в ході проведення слідчого експерименту із врахуванням кількісних даних зближення ТЗ і пішохода на всій ділянці проїзної частини в ході їх взаємного зближення до місця наїзду. Вирішення даного питання при наведених у ньому умовах потребує використання комплексу кількісних даних зближення автомобіля і пішохода до місця наїзду (перераховані вище) з моменту перетину пішоходом горизонтальної розмітки 1.3 ПДР (подвійної суцільної, або «осьової» розмітки) до моменту наїзду. Однак, в матеріалах справи наявні лише дані стосовно характеру переміщення пішохода в межах другої (середньої) смуги проїзної частини, по якій рухався автомобіль «Daewoo» відповідно до показів водія та обставин настання об`єктивної можливості виявлення пішохода на проїзній частині. З урахуванням зазначеного, оскільки судом не встановлено темп руху пішохода з вказаного в редакції даного питання моменту виникнення небезпеки для руху, вирішити дане питання на підставі наявних в матеріалах справи даних експертним шляхом неможливо (т. 5, а.с. 7-12).
Експерт ОСОБА_22 в судовому засіданні дав показання, що підтримує проведене ним дослідження у повному обсязі.
Згідно висновку судової комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи Харківського НДІСЕ №221/9629, від 17 травня 2018 року, місце наїзду автомобіля «Daewoo» на пішохода ОСОБА_6 у повздовжньому напрямку розташовувалося до знаходження на проїзній частині жіночого взуття (№ 1, в схемі ДТП). З причин, які вказані у дослідницькій частині висновку, на момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_3 траєкторія руху пішохода, його темп руху не впливають. Згідно методичних рекомендацій прийнятих в експертній практиці, в даній дорожній ситуації небезпека для водія ОСОБА_3 виникла в момент настання об`єктивної видимості пішохода в полі його зору. В даній дорожній ситуації, з моменту виникнення небезпеки водій ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху.
Виходячи з даних слідчих експериментів від 12 липня 2016 року за участю водія ОСОБА_3 (аркуш справи 124-136, том 1), водій ОСОБА_3 мав технічну можливість своєчасним екстреним гальмуванням, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, уникнути наїзду на пішохода. Дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху.
Однак, якщо пішохід перетинав проїзну частину під кутом до її вісі з різним темпом руху, що слідує з умов питання ухвали, для встановлення взаємного розташування автомобіля і пішохода відносно розташування місця наїзду, необхідно в процесі слідчого експерименту спочатку встановити траєкторію руху пішохода, а вже потім, з урахуванням зміни темпу руху пішохода, провести посекундну роздвижку автомобіля і пішохода до встановлення моменту настання видимості пішохода в полі зору водія автомобіля. Виходячи з отриманих даних, можливо вирішити питання про наявність або відсутність у водія технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.
В даній дорожній ситуації, при даних встановлених в процесі слідчого експерименту (аркуш справи 124-136, том 1), в причинному зв`язку з ДТП знаходилися дії водія ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху.
Оцінка дій пішохода не потребує застосування спеціальних технічних знань, тому питання про те, чи відповідали дії пішохода ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху, можуть бути вирішені судом самостійно, виходячи з вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху.
Відповідно до позовної заяви ОСОБА_6 , в результаті отриманих травм вона втратила здатність самостійно пересуватися та розмовляти. Також у неї частково паралізована права частина тіла, в яку прийшовся удар. Станом на день розгляду справи здоров`я позивачки не відновлене.
Від отриманих ушкоджень вона пролікувалась 71 день стаціонарно в Київській міській клінічній лікарні № 17 з 18 квітня 2016 року по 29 червня 2016 року, та 10 днів в Київській міській клінічній лікарні № 9 з 29 червня 2016 року по 09 липня 2016 pоку а загалом 81 день. З 10 липня 2016 року проходить лікування амбулаторно, оформлює групу інвалідності.
Крім цього, зазначає, що діями ОСОБА_3 їй була спричинена моральна шкода, яка виразилася в душевних переживаннях, пов`язаних із суттєвою втратою здоров`я. Вона зазнала значного психологічного потрясіння і до сих пір зазнає моральні страждання, не може відновити свій душевний спокій, адже досі прикута до ліжка не може розмовляти, сидіти, обслуговувати себе. Через нездатність самостійно пересуватися вона виключена з повноцінного життя, звичайних радощів молодої людини. Вона кожного дня витрачає безліч часу і зусиль, нервової енергії на те, щоб пристосуватися до того принизливого становища, в якому опинилась з вини ОСОБА_3 . Отримані з вини відповідача ушкодження щохвилини завдають їй фізичного болю, який безумовно породжує моральні страждання, через день вона приймає знеболювальні препарати. Вона перебуває в постійному остраху, що її здоров`я так і не відновиться, що ніколи не буде такою як раніше, не зможе сама пересуватися та обслуговувати себе, не зможе розмовляти. Тим більше, що окрім стареньких діда та баби за нею немає кому наглянути. Такі думки все більше і більше спустошують її емоційно.
Крім цього, неправомірними діями відповідача був порушений звичайний життєвий її уклад, порушені її життєві зв`язки. Вона більше не в змозі працювати, самостійно заробляти на життя, змушена перебувати на утриманні двох пенсіонерів. Таке становище принижує її честь і гідність, оскільки необхідність бути тягарем для двох літніх людей, які самі вже потребують підтримки, суперечить її поглядам на життя та вихованню.
Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в розмірі 396 864 грн.
Крім цього, вказувала, що їй була завдана майнова шкода, яка виразилась у витратах на придбання ліків.
В подальшому потерпіла надала заяву, в якій зменшила позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди з 61 234 гривень 52 копійок до 26 351 гривню 08 копійок, оскільки 34 883 гривні 44 копійфки, що було встановлено в судовому засіданні, були зібрані за рахунок добровільних пожертвувань.
Згідно наданих представником потерпілої чеків на придбання нею та її родичами ліків, та інших затрат на лікування, вони відповідають заявленій уточненій сумі майнової шкоди в розмірі 26 351 гривню 08 копійок.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Належним і допустимим як джерело доказу є протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та висновки експертиз, оскільки вказані слідчі дії проведенні з дотриманням вимог КПК України.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд встановив, що в діях ОСОБА_3 має місце склад злочину передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому, суд в основу прийнятого рішення бере показання самого обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні, відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди під час слідчого експерименту, а також перевірку його показань і встановлених обставин сукупністю досліджених доказів.
Так під час слідчого експерименту було встановлено, що згідно протоколу проведення слідчого експерименту, за участю ОСОБА_3 , та фототаблиці до вказаного протоколу від 12 липня 2016 року встановлено, що видимість з місця водія пішохода, який здійснює вихід на проїжджу частину з ліва на право по ходу руху автомобіля, складає не менше 60,9 метрів (т. 1, а.с. 124-136). Вказані параметри узгоджуються з фактичними обставинами, які були встановлені під час огляду місця події після ДТП, зокрема, щодо видимості 60 метрів (т. 1, а.с.10-36).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 та фото аблиці до вказаного протоколу до нього, підозрюваний вказав місце розташування керованого ним автомобіля в момент виявлення пішохода та наїзду на нього. Також він вказав, що погодні умови, видимість дають йому можливість вказати на обставини дорожньо транспортної пригоди. Він також вказав, що в момент виявлення пішохода він був на відстані 4,3 метра від правого краю дороги та на відстані 11,2 до електроопори № 87. Пішохід в момент виявлення, рухалась зліва на право по напрямку руху автомобіля та була на відстані 5,4 метра до правого краю дороги та 11, 6 м до електроопори №87. Також ОСОБА_3 вказав темп руху пішоходу (т. 1, а.с. 110-114).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 та фототаблиці до вказаного протоколу, свідок вказала місце розташування автомобіля під керуванням ОСОБА_3 в момент виявлення пішохода та наїзду на нього. Так вона вказала, що в момент виявлення пішохода він був на відстані 4,6 метра від правого краю дороги та на відстані 10,8 до електроопори № 87. В момент наїзду пішохід була на відстані 5,2 метра до правого краю дороги та 11, 4 м до електроопори №87. Також ОСОБА_12 вказала темп руху пішоходу (т. 1, а.с.118-123).
Виходячи із встановлених при цьому обставин суд погоджується з доводами висновку судової комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи Харківського НДІСЕ №221/9629, від 17 травня 2018 року, що на момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_3 траєкторія руху пішохода, його темп руху не впливають. В даній дорожній ситуації небезпека для водія ОСОБА_3 виникла в момент настання об`єктивної видимості пішохода в полі його зору.
В даній дорожній ситуації, з моменту виникнення небезпеки водій ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху.
Виходячи з даних слідчих експериментів від 12 липня 2016 рокуза участю водія ОСОБА_3 (аркуш справи 124-136, том 1), водій ОСОБА_3 мав технічну можливість своєчасним екстреним гальмуванням, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, уникнути наїзду на пішохода. Дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху.
В даній дорожній ситуації, при даних встановлених в процесі слідчого експерименту (аркуш справи 124-136, том 1), в причинному зв`язку з ДТП знаходилися дії водія ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 535 ат від 20 липня 2016 року, в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , в момент виникнення небезпеки для руху, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 , шляхом застосування екстреного гальмування. В даній дорожній ситуації експертом, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_3 невідповідностей вимогам пункту 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається, а вбачається невідповідність вимогам пункту 12.3 ПДР України. З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху (т. 2, а.с.32-43).
Згідно висновку експерта КНДІСЕ № 154/17-52 від 27 червня 2017 року, обстановці у водія автомобіля «Daewoo» могли бути відсутні технічні перешкоди (згідно обставин пригоди наявних в матеріалах справи), які б впливали/обмежували можливість виявлення ним (водієм) переміщення пішохода по проїзній частині з моменту об`єктивної видимості з робочого місця водія, технічно обґрунтованим моментом виникнення небезпеки для руху може відповідати момент, коли автомобіль «Daewoo» знаходиться на відстані, яка дозволяє зупинити ТЗ до лінії руху пішохода (крайній випадок - на віддаленні, що рівний зупиночному шляху автомобіля). Іншими словами, з моменту появи у полі зору водія автомобіля «Daewoo» переміщення пішохода в темпі бігу, водій повинен був проявити особливу увагу до даної дорожньої обстановки із послідуючим прийняттям заходів направлених ним на уникнення ДТП в момент, коли ТЗ знаходиться на відстані, яка дозволяє зупинити ТЗ до лінії руху пішоходам (т. 5, а.с. 7-12).
Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що темп руху та траєкторія руху в даній ситуації не впливають на висновок про винуватість ОСОБА_3 . Суд вважає, що для проведення експертиних досліджень брались найбільш сприятливі для обвинуваченого вихідні дані, в томі числі щодо видимості, освітлення, темпу руху, вказані обставини, в тому числі і доводи обвинуваченого враховані під час проведення експертиз, тому суд вважає, що між діями обвинуваченого і наслідками, що настали є необхідний і достатній причинний зв`язок.
Суд встановив, що своїми діями, які виразились у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно.
Передбачених ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку скоєного, необхідність ОСОБА_3 відшкодовувати заподіяні збитки потерпілій, його майновий стан, те, що він частково добровільно відшкодував спричинені збитки, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_3 до покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.
Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його позитивну характеристику, відношення до скоєного злочину, щирі переживання в судовому засіданні, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, позицію представника потерпілого, який просить не позбавляти обвинуваченого волі реально, оскільки працюючи він буде відшкодовувати заподіяні збитки, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.7 5 КК України, та покласти на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст.128 КПК України, особа, яка зазнала шкоди від злочину має право пред`явити позов до особи, яка вчинила злочин.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Як встановлено в судовому засіданні потерпіла та її близькі родичі понесли значні майнові витрати на лікування потерпілої, реабілітації після отриманих тілесних ушкоджень на суму 26 351 гривню 08 копійок майнової шкоди.
Вказані витрати підтверджуються наданими медичними приписами та рекомендаціями, а також товарними та фіскальними чеками.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого 396 864 гривень на відшкодування моральних збитків.
Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральних збитків з врахуванням принципу розумності підлягає частковому задоволенню на суму 280 000 гривень.
При цьому, суд виходить з того, що в результаті вчинення відносно неї злочину, вона зазнала значного фізичного болю і страждань від ушкодження здоров`я, отримала тяжкі тілесні ушкодження, втратила здатність для самостійного пересування, прикута до ліжка, не може розмовляти та обслуговувати себе, переживає про відновлення свого здоров`я у майбутньому, страждає від переживань за неї її родичів, вимушена була змінити свої життєві плани, установлений уклад свого життя. Вона постійно перебуває у стані тривоги за своє здоров`я, не впевнена у можливості оплатити затрати на майбутнє лікування, оскільки із близьких родичів у неї є тільки дідусь і бабуся-пенсіонери літнього віку, які самі вже потребують підтримки, на тривалий час втратила нормальні життєві зв`язки, продовжує відчувати фізичну біль, переживає про можливі затрати на лікування. Згідно довідки МСЕК Серії АВ №0639334 від 23 серпня 2016 року, ОСОБА_6 встановлено першу групу інвалідності як такій, яка потребує сторонньої допомоги. Суд також, виходячи із принципу розумності та справедливості, також бере до уваги можливості обвинуваченого відшкодувати збитки, його майновий стан.
Згідно ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертиз у справі.
Долю речових доказів, вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_3 встановити два роки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 26 351 (двадцять шість тисяч триста п`ятдесят одну) гривню 08 копійок за заподіяну майнову шкоду, та 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень моральної шкоди, а всього, грошових коштів на суму 306 351 (триста шість тисяч триста п`ятдесят одну) гривню 08 копійок.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави 17 878 (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 60 копійок процесуальних витрат за проведення експертиз у справі.
Згідно ст.100 КПК України речовий доказ у справі, а саме автомобіль «Daewoo- Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 , - залишити в його володінні, як законного власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1