ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1705/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006691 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., неофіційно працюючого майстром з обслуговування оргтехніки, без місця реєстрація, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 29.07.2018 р., приблизно о 22 год 10 хв., знаходячись поблизу будинку № 14-а по вул. А. Ахматової в м. Києві, побачив неповнолітню ОСОБА_5 , яка у правій руці несла свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 Neo 32 GB», вартістю 4799 грн., та, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, почав йти за нею. Приблизно о 22 год. 11 хв., між будинками №№ 14-а та 14-б по вказаній вулиці, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного умислу, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_5 , та схопивши її за праву руку, в якій вона тримала телефон, діючи відкрито, забрав в останньої вказаний мобільний телефон, після чого з місця вчинення злочину зник.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, перебуваючи біля будинку № 14-а по вул. А. Ахматової в м. Києві, побачив раніше незнайому дівчину, яка тримала в руках телефон, і в цей час в нього виник умисел на заволодіння вказаним телефоном. Він підійшов до потерпілої, взяв її за праву руку та вихватив телефон, після чого почав бігти. В подальшому він був затриманий громадянами, які його побили, після чого він віддав телефон дівчині, вибачився перед нею та її батьком, який також підійшов на місце події. У вчиненому щиро каявся.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього щодо визнання фактичних обставин, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав в повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який негативних характеристик не має, неофіційно працює, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні дитину 2011 р.н., неодружений.
Також, згідно заяви, поданої потерпілою та її законним представником, у вирішенні питання щодо призначення покарання останні покладаються на розсуд суду, при цьому претензії матеріального характеру до обвинуваченого відсутні.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи, з огляду на особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність до нього претензій матеріального характеру, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя