КП № 278/2960/18

У Х В А Л А
Іменем України

19 жовтня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час підготовчого засідання прокурор звернувся до суду із письмовим клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи це наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які виправдовують ув`язнення останнього. Зокрема, у своєму клопотанні прокурор вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді тривалого позбавлення волі, немає постійного місця роботи, реєстрації та дітей, а тому може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, вважають, що ОСОБА_4 може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід не повязаний із триманняи під вартою, оскільки даний злочин був вчинений стосовно його дружини з приводу побачення із дочкою, яка зараз у зв`язку з тим, що батько перебуває під вартою, знаходиться у будинку малютки. ОСОБА_4 має потійне місце проживання та робти.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, а клопотання захисника задовольнити з огляду на таке.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину проти життя людини, яке за Конституцією визнається найвищою соціальною цінністю.

Разом з тим право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини, які закріплені у Конституції України. Ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Прокурор у своєму клопотанні не навів достатніх підстав, окрім тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 злочину та суворості покарання та не надав суду доказів, які б слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та виключили можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , у розшуку по даній справі не перебував, до затримання працював газозаправником, має на утриманні двоє дітей, з якими до затримання постійно спілкувався, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних звязків та зменшує ризик ухилення його від явки до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для ув`язнення ОСОБА_4 та можливість обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобовязання з покладанням обовязків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, суд зобов`язує обвинуваченого уникати спілкування та зустрічі з потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженню, що виключить можливість останнього впливати на розгляд цього кримінального провадження та носити засіб електронного контролю.

Керуючись ст.ст. 177, 314-317 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобовязання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці, тобто до 18 грудня 2018 року уникати спілкування та зустрічі з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню, повідомляти суд про зміну місця проживання, з`являтися на виклики до Житомирського районного суду та носити цілодобово засіб електронного контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання передати для виконання відповідному органу Національної поліції.

Зобов`язати вказаний орган негайно закріпити обвинуваченому ОСОБА_4 електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання останнім покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти у залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: