печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при розглянувши матеріали провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСФРУТ» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0002108 від 27.06.2017,-

В С Т А Н О В И В :
26.09.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСФРУТ», яке передано слідчому судді ОСОБА_1 27.09.2018, про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0002108 від 27.06.2017.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Разом з тим, 27.09.2018 представником заявника, подано заяву про відмову від вимог клопотання та залишення без розгляду.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено постановлення ухвали про відмову у задоволенні вимог клопотання до призначення його до розгляду.

Проте, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Разом з тим, частиною 2 статті 185 КПК України передбачено, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення заявника, а також те, що питання щодо призначення до розгляду клопотання про скасування арешту майна не вирішено, приходжу до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає поверненню заявнику, що у відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України, є його правом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, 26,19, 174, 185 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСФРУТ» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0002108 від 27.06.2017 повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1