справа № 1-583/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2012 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючоїсудді - ОСОБА_1

при секретарях с/з - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю прокурора- Добровольського П.О.

захисників -ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України,

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, незаміжньої, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 кімн. 406, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України,

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_11, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_10, відповідно до розпорядження Президента України від 15 червня 2010 року № 935/2010-рп "Про призначення ОСОБА_10 головою Турківської районної державної адміністрації Львівської області" та розпорядження голови Турківської районної державної адміністрації від 17 червня 2010 року № 30 "Про вступ на посаду голови Турківської районної державної адміністрації", обіймаючи посаду голови Турківської районної державної адміністрації Львівської області, яка відповідно до ст. 25 Закону України "Про державну службу" та розпорядження Кабінету Міністрів № 333-р від 09.08.2005 року віднесена до 3 категорії держслужбовців, маючи 7 ранг державного службовця, виконуючи функції представника влади, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів, використовуючи надану йому владу, 01.04.2011р. в приміщенні ПП "БТФ "Чертур", що по вул.Міцкевича,41 у м. Турка Львівської області, одержав від ОСОБА_12, який за попередньою домовленістю з ОСОБА_11, діяв в інтересах ОСОБА_9, хабар в розмірі 25000 доларів США, що за курсом НБУ складало 199 000 грн., за сприяння останньому у наданні ОСОБА_9 земельної ділянки площею 2,0 га за межами смт. Бориня, Турківського району, Львівської області для ведення особистого селянського господарства з видачею відповідного розпорядження. Отриманню хабара передувало виготовлення за вказівкою ОСОБА_10 та підписання останнім відповідного розпорядження від 25.03.2011р.№ 123 ?Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_9?.

Підсудні ОСОБА_11 та ОСОБА_12, діючи, як пособники, на прохання та в інтересах ОСОБА_9, який мав намір одержати у власність земельну ділянку у Турківському районі, Львівської області, погодились сприяти останньому у передачі хабара голові Турківської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_10 за видачу ним відповідного розпорядження щодо виділення ОСОБА_9 земельної ділянки площею 2,0 га за межами смт.Бориня Турківського району Львівської області. З цією метою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 одержали від ОСОБА_9 для передачі в якості хабара голові Турківської районної державної адміністрації ОСОБА_10 25 000 доларів США, що за курсом НБУ складало 199 000 грн., які 01.04.2011р. в приміщенні ПП "БТФ "Чертур", що по вул. Міцкевича,41 у м. Турка Львівської області, ОСОБА_12 дав як хабар ОСОБА_10

Крім того, підсудна ОСОБА_11, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_9, запевнила останнього, що може посприяти в одержанні ним земельної ділянки у Турківському районі, Львівської області, але для проведення переговорів з посадовими особами органів державної влади району їй необхідно дати 500 доларів США, які будуть використані під час ведення таких перемовин, хоча в дійсності наміру використовувати кошти на вказані цілі не мала. На початку березня 2011 року в с. Розлуч Турківського району Львівської області ОСОБА_9, будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_11, передав останній 500 доларів США, що за курсом НБУ складало 3980 грн. Одержані від ОСОБА_9 500 доларів США ОСОБА_11 привласнила.

Крім того, підсудна ОСОБА_11, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_9, запевнила того, що діючи в його інтересах, передасть голові Турківської районної державної адміністрації ОСОБА_10 хабар у розмірі 30 000 доларів США за видачу відповідного розпорядження, щодо виділення ОСОБА_9 земельної ділянки площею 2,0 га за межами смт. Бориня Турківського району Львівської області, хоча в дійсності мала намір передати тільки 25 000 доларів США. 01.04.2011 р. в м.Турка Львівської області з одержаних від ОСОБА_9, який був введений в оману щодо дійсної суми хабара, для передачі в якості хабара 30 000 доларів США, ОСОБА_11 5 000 доларів США наміру передавати в якості хабара не мала і вказані кошти, що за курсом НБУ складали 39 800 грн., привласнила.

Підсудний ОСОБА_10 в судовому засіданні винуватість у злочинах інкримінованих досудовим слідством визнав частково та пояснив, що в середині березня 2011 року до нього звернувся ОСОБА_12, з яким підтримував приятельські стосунки, з питанням посприяти його доброму знайомому у виділенні земельної ділянки для будівництва готельно-розважального комплексу. Він погодився, оскільки, як глава адміністрації району, був зацікавлений у розвитку інфраструктури району та залученні в район інвестицій. Через деякий час ОСОБА_12 передав йому заяву про виділення земельної ділянки та ксерокопію паспорта громадянина ОСОБА_9 Він наклав на заяві резолюцію, яка передбачала розгляд такої у встановленому законом порядку, відповідним відділом РДА. Після того, як відповідними службами райдержадміністрації були підготовлені необхідні документи, було виготовлено та ним, 25.03.2011 р., підписано розпорядження про надання ОСОБА_9 дозволу на розроблення проектної документації земельної ділянки. Дане розпорядження він передав ОСОБА_12 28 чи 29 березня 2011 року. 01.04.2011 р. йому зателефонував ОСОБА_12 і попросив зустрітись, оскільки приїхав ОСОБА_9 і привіз проектну документацію щодо будівництва комплексу. Вони зустрілись в ПП "БТФ "Чертур", він оглянув проектну документацію і запевнив ОСОБА_9, що зацікавлений в інвесторах району, а тому буде сприяти будівництву. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_9 поїхали. Жодних розмов з ОСОБА_9 про передачу йому грошових коштів не вели. Не було розмови про це і з ОСОБА_12 Про те, що в дійсності ОСОБА_9 є знайомим ОСОБА_11 і саме остання привела ОСОБА_9 до ОСОБА_12 не знав взагалі. Ніяких домовленостей між ним, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про одержання хабара від ОСОБА_9 ніколи не мав. Через деякий час після від'їзду ОСОБА_9 і ОСОБА_12, останній повернувся до нього в приміщення ПП "БТФ "Чертур", що по вул. Міцкевича,41 у м. Турка і поклав на стіл пакет, заявивши, що це подяка ОСОБА_9 за те, що йому посприяли у виділенні земельної ділянки. Він пакунок не розгортав, однак зрозумів, що там грошові кошти, проте яка саме була сума коштів не знав, не дивився і ОСОБА_12 йому не казав. Пакунок з грішми привіз додому і поклав до жіночої сумочки, яка належить дружині без її відома, звідки дані кошти і були вилучені працівниками міліції. Тільки після вилучення коштів дізнався, що у пакунку знаходилось 25 000 доларів США. Визнає факт одержання хабара у розмірі 25 000 доларів США, які ОСОБА_9 передав для нього через ОСОБА_12 Заперечує факт зловживання владою, оскільки жодних протиправних дій щодо оформлення передачі земельної ділянки ОСОБА_9 не вчиняв. Ніяких попередніх домовленостей між ним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на одержання хабара від ОСОБА_9 не було, кошти ні сам, ні через кого-небудь він не вимагав. Про суму 120 000 доларів США вперше дізнався на досудовому слідстві. Ні з ким, ніколи про таку суму та за виконання яких-небудь дій, обумовлених такою сумою, не вів. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, при призначенні покарання врахувати обставини справи, особу потерпілого, ступінь його вини, позитивні характеристики, сімейний стан та незадовільний стан здоров?я.

Підсудна ОСОБА_11 в судовому засіданні винуватість в інкримінованих їй досудовим слідством злочинах, визнала частково та пояснила, що з 08.04.2005 р. обіймала посаду начальника Турківського районного відділу Львівської регіональної філії Центру ДЗК. В лютому 2011 року в м. Львові, скориставшись послугами таксі, яким керував ОСОБА_9, при розмові з останнім мова зайшла про земельні ділянки і вона повідомила, що у Турківському районі продається багато земельних ділянок і оскільки вона там працює, то може посприяти у придбанні таких. Через деякий час ОСОБА_9 зателефонував до неї і повідомив, що має знайомих, які цікавляться земельними ділянками і хочуть побудувати у горах готельно-розважальний комплекс, попросив зустрітись, на що вона погодилась і запропонувала приїхати в м. Турку, і коли ОСОБА_9 приїхав, то показала йому ряд земельних ділянок, які продаються. ОСОБА_9 заявив, що купувати приватизовані земельні ділянки досить дорого, оскільки його знайомим потрібна ділянка біля 2 га, а якщо одна сотка в цьому районі оцінюється приблизно у 600 доларів, то виходить, що 2 га коштує 120 000 доларів США, а деякі ділянки ще дорожчі, то попросив посприяти у виділенні для його знайомих ділянки з числа неприватизованих земель і запевнив, що його знайомі готові за це заплатити 30 000 доларів США. Вона погодилась допомагати йому і поговорити з людьми, які вирішують дане питання. При цьому вона сказала, що їй потрібно деякі кошти, щоб запросити потрібних людей на чай-каву, хоча в дійсності таких намірів не мала. ОСОБА_9 запропонував їй для цих цілей 1000 доларів США, однак вона взяла тільки 500 доларів США, які в подальшому витратила на свої потреби. Про прохання ОСОБА_9 вона повідомила свого знайомого ОСОБА_12, знаючи, що той добре знайомий з головою райдержадміністрації ОСОБА_10, і попросила ОСОБА_12 посприяти ОСОБА_9 у виділенні земельної ділянки. Через деякий час ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_10 зацікавлений у розвитку району і що ОСОБА_9 може подавати заяву про виділення земельної ділянки. Дану інформацію надала по телефону ОСОБА_9 і попросила приїхати, привезти заяву та ксерокопію паспорта. ОСОБА_9 приїхав, привіз заяву, а ксерокопію паспорта згодом передав факсом. При цій зустрічі вона сказала ОСОБА_9, що потрібно передати їй 10 000 доларів США, як частину тих коштів, що він обіцяв. Оскільки ОСОБА_9 коштів з собою не привіз, то вона позичила йому 10 тис.доларів США. Вона погодилась, але з умовою, що ОСОБА_9 поверне їй цю суму з процентами у розмірі 3 тис.доларів США, на що останній погодився. Вона повідомила ОСОБА_9, що частина позичених коштів є у неї, а частину вона візьме у борг у своєї знайомої ОСОБА_13. Таким чином, гроші в сумі 10 000 доларів США, частину у гривнях, а частину у доларах, вона, з відома та за погодженням з ОСОБА_9 передала ОСОБА_12 і повідомила, що це подяка від ОСОБА_9 Разом з тим сказала ОСОБА_12, щоб гроші зберігав в себе і, що ОСОБА_9 має привезти ще 20 тис.доларів США і тоді він ці кошти передасть від імені ОСОБА_9 ОСОБА_10 01.04.2011р. ОСОБА_9 знову приїхав і сказав, що привіз кошти для передачі особі, яка повноважна виділити земельну ділянку і наполіг на зустрічі з нею. Вона зателефонувала ОСОБА_12 і коли той приїхав, то повідомила, що останній познайомить його з головою РДА ОСОБА_10 і що саме ОСОБА_12 допомагає йому - ОСОБА_9 в одержанні земельної ділянки. Разом з ОСОБА_12 ОСОБА_9 поїхав до голови РДА ОСОБА_10 А коли повернулись через деякий час, то в автомобілі, у її присутності, ОСОБА_9 дав ОСОБА_12 20 000 доларів США для їх передачі ОСОБА_10 Коли ОСОБА_12 вийшов з машини, вона вийшла за ним і сказала ОСОБА_12, щоб той передав ОСОБА_10 25 тис. доларів США, а решту - 5 тис. доларів США повернув їй, з метою їх привласнення. Коли ОСОБА_12 поїхав, вона знову сіла у машину до ОСОБА_9 і той дав їй, як повернення боргу 10 000 доларів США, які вона перерахувала, а також дав кошти, сказавши, що там 3 тис. доларів США, як проценти за позику. Ці кошти вона не перераховувала, однак коли гроші у неї були вилучені працівниками міліції, то виявилось, що ОСОБА_9 повернув їй не три, а дві тисячі доларів США. В силу своїх посадових обов?язків вона не мала жодного відношення до вирішення питання щодо виділення ОСОБА_9 земельної ділянки і ніяких дій, з використанням свого службового становища, на користь ОСОБА_9 не вчиняла. Жодних домовленостей між нею, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 про одержання хабара від ОСОБА_9 не було. Визнає, що була посередником у передачі хабара від ОСОБА_9 через неї і ОСОБА_12 голові РДА ОСОБА_10 та шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_9, запевнивши останнього, що може посприяти в одержанні ним земельної ділянки у Турківському районі, Львівської області привласнила 500 доларів США, так би мовити для проведення переговорів з посадовими особами органів державної влади району, які використала на власні потреби та мала намір привласнити 5 000 доларів США, які повернув їй ОСОБА_12 Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, при призначенні покарання врахувати обставини справи, особу потерпілого, ступінь її вини, позитивні характеристики, наявність обох престарілих батьків та незадовільний стан здоров?я.

Підсудний ОСОБА_12 в судовому засіданні винуватість у злочинах, інкримінованих йому органом досудового слідства, визнав частково та пояснив, що у березні 2011 року до нього звернулась ОСОБА_11 з проханням допомогти її знайомому ОСОБА_9 в одержанні земельної ділянки для подальшого будівництва готельно-розважального комплексу і попросила підійти з цим питанням до голови РДА ОСОБА_14 Оскільки він добре знайомий з головою райдержадміністрації ОСОБА_10, звернувся до нього, запевнивши, що його добрий знайомий бажає одержати земельну ділянку для подальшого будівництва готельно-розважального комплексу. ОСОБА_10 відповів, що зацікавлений у розвитку інфраструктури району і залученні у район інвестицій та що необхідно з?ясувати місцезнаходження земельної ділянки і провести перевірку земельною службою. Через декілька днів ОСОБА_10 сказав, що питання ще розглядається, але його знайомий може готувати і подавати відповідну заяву. Про це він повідомив ОСОБА_11 і та через деякий час принесла йому заяву та ксерокопію паспорта, які він передав ОСОБА_10 в райадміністрації. У кінці березня 2011 року ОСОБА_11 дала йому кошти на загальну суму 10 тис. доларів США, частина з яких була у гривнях, а частина у доларах та сказала, що ОСОБА_9 пропонує передати главі адміністрації в якості подяки 30 тис. доларів США за виділення земельної ділянки, що ці 10 тис. доларів США є частиною загальної суми і щоб дані кошти були у нього, а коли ОСОБА_9 на наступний раз привезе ще 20 тис. доларів США, то щоб він всі разом кошти передав від імені ОСОБА_9 ОСОБА_10 Він взяв зазначені 10 тис. доларів США та зберігав їх вдома. 29.03.2011р. під час телефонної розмови з ОСОБА_10, той сказав, що розпорядження про дачу дозволу на виготовлення проектної документації на земельну ділянку вже підписано і можна його забрати. Він забравши дане розпорядження, 29.03.2011 р., повідомив ОСОБА_15 та відвіз додому. 01.04.2011 р. йому зателефонувала ОСОБА_11 і попросила під'їхати, оскільки прибув ОСОБА_9 При зустрічі ОСОБА_9 наполіг на зустрічі та знайомстві з ОСОБА_10 з метою показати йому проект готельно-розважального комплексу, який планується зводити. Попередньо зателефонувавши до ОСОБА_10 та домовившись про зустріч у ПП ?БТФ ?Чертур?, разом з ОСОБА_9 під?їхали у вказане місце, а ОСОБА_11 залишилась чекати в автомобілі ОСОБА_9 ОСОБА_10 оглянув проект та висловився з приводу зацікавленості у залученні інвестицій у район. Під час цієї зустрічі жодних розмов про кошти не було і ніхто ніяких вимог ОСОБА_9 не пред?являв. Йому було повідомлено, що розпорядження вже готове і він йому його віддасть після цієї зустрічі. Потім він з ОСОБА_9, на його прохання, поїхали і ще раз подивилися земельну ділянку, а потім повернулись до автомобіля, він присів на заднє сидіння, ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_11, витягнув з бардачка дві пачки грошей на суму 20 тис.доларів США і дав йому для передачі ОСОБА_10, він взяв кошти і вийшов з машини, за ним вийшла ОСОБА_11 і сказала, щоб він із загальної суми 30 тис. доларів США, які є в нього передав ОСОБА_10 25 тис. доларів США, а 5 тис. доларів США повернув їй, однак з якою метою не пояснила. Він поїхав додому, взяв розпорядження та 10 000 доларів США, зробив пакунок, в який поклав 25 000 доларів США для передачі ОСОБА_10 Цей пакунок він завіз і передав ОСОБА_10 в ПП "БТФ "Чертур", поклавши на стіл та пояснивши, що передає подяку від ОСОБА_9 за сприяння у виділенні земельної ділянки. При цьому він не говорив ОСОБА_10, що саме і у якій кількості знаходиться у пакунку. До цього жодних розмов з ОСОБА_10 про кошти за виділення земельної ділянки ОСОБА_9 не вів. Передавши пакунок ОСОБА_10 він поїхав до ОСОБА_11 і віддав їй 5 тис. доларів США. Він погодився без будь-яких умов допомагати ОСОБА_9 у виділенні йому земельної ділянки, оскільки розраховував, що у майбутньому у випадку побудови готельно-розважального комплексу, він, як підприємець, використовуючи знайомства з власником комплексу, зможе там організувати кафе чи магазин і мати з цього дохід. Визнає свою вину в тому, що сприяв ОСОБА_9 у передачі хабара у розмірі 25 тис. доларів США голові Турківської райдержадміністрації ОСОБА_10 Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, при призначенні покарання врахувати обставини справи, особу потерпілого, ступінь його вини, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивні характеристики та незадовільний стан здоров?я.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_10 кваліфіковано за за ч.3 ст.368, ч.2 ст.15, ч.3 ст.368, ч.2 ст.364 КК України, дії ОСОБА_11 за ч.3 ст.368, ч.2 ст.15, ч.3 ст.368, ч.2 ст.368, ч.2 ст.364 КК України, а дії ОСОБА_12 - за ч.5 ст.27,ч.3 ст.368, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.364 КК України.

Крім часткового визнання підсудними своєї вини, їх вина підтверджується наступними доказами:

Допитаний як потерпілий ОСОБА_9 дав показання, що в лютому 2011 року, працюючи таксистом, в м. Львові познайомився з ОСОБА_11, яка у розмові повідомила, що працює землевпорядником у Турківському районі і якщо хтось бажає придбати у Карпатах земельні ділянки, то вона може у цьому посприяти. Він подзвонив своїм знайомим бізнесменам у м. Київ і ті зацікавились придбанням земельної ділянки площею біля двох гектарів для будівництва готельно-розважального комплексу та попросили підшукати таку ділянку. Він зателефонував до ОСОБА_11 і прибув у м. Турку, щоб оглянути наявні земельні ділянки та пофотографувати. ОСОБА_11 говорила, що приблизна ціна однієї сотки приватизованої землі біля 600 доларів США, а тому 2 га, як мінімум, будуть коштувати 120 тис. доларів США, хоча такі ділянки продають і по 200 і по 300 тис. доларів США. Він пояснив, що його знайомих, які зацікавлені у придбанні земельної ділянки, цікавлять неприватизовані земельні ділянки і вони готові заплатити 30 тис. доларів США. ОСОБА_11 сказала, що їй треба ще з людьми переговорити, сходити з ними на чай-каву, а тому треба кошти на ці витрати. Він давав їй 1000 доларів США, однак вона сказала, що достатньо буде 500 доларів США. Після цього, через кілька днів, в середині березня 2011 року, ОСОБА_11 зателефонувала і сказала, що вирішується питання по земельній ділянці і щоб він факсом передав їй свої паспортні дані, що він і зробив та просила допомогти підшукати покупців на кілька земельних ділянок, які перебувають у приватній власності громадян. Під час чергової зустрічі із ОСОБА_11 вона сказала, що повинна узгодити з людьми всі питання. На той час він думав, що саме вона вирішує всі питання, на що ОСОБА_11 сказала, що вона ці питання не вирішує, а є інші особи. ОСОБА_11 перетелефонувала і запропонувала приїхати 25.03.2011 року, щоб познайомити з особою, яка посприяє у вирішенні питання і сказала, щоб він привіз гроші в сумі 30 000 доларів США. Він приїхав в м. Турку, однак грошей не привіз, і їй сказав, що вважав, що ці питання вона сама вирішує, а виявляється, що це інші люди вирішують. Вона почала говорити, що він її підставляє, що потрібен завдаток 10 000 доларів США. Він не мав з собою грошей і тоді вона запропонувала, що позичить гроші для нього, а він за це поверне їй 13 000 доларів США, з яких 3 тисячі доларів США - проценти за позичені гроші, на що він погодився. Через деякий час, після того як поїхали додому до ОСОБА_11 та її товаришки ОСОБА_13 в аптеку, яка позичала їй гроші, ОСОБА_11 показала грошові кошти в пакеті, сказавши, що там 10 000 доларів, частина у гривнях, частина у доларах, однак він їх не перераховував, бо довіряв ОСОБА_11 і поїхав додому. 28.03.2011 року ОСОБА_11 ввечері зателефонувала та повідомила, що розпорядження є на руках щоб приїхав. 29.03.2011 року приїхав в м. Турку, вийшла заминка, бо ще не має людини, з якою він повинен був піти до голови райдержадміністрації. Його це насторожило:?шо то не то?, він подумав, що ОСОБА_11 його обманює і поїхав додому. Пояснивши ситуацію своїм друзям, колишнім працівникам органів внутрішніх справ, ті порадили звернутись в правоохоронні органи та підказали куди писати заяву і в кінці березня 2011 року він звернувся в обласне управління міліції і написав заяву. Після того, в міліції йому дали 33 тис. доларів США, які попередньо оглянули з понятими та обробили спецхімпрепаратом. 01.04.2011р. з цими грошима він приїхав у м.Турку, де ОСОБА_11 познайомила його з ОСОБА_12 і сказала, що він зможе познайомитись з головою РДА ОСОБА_10 Разом з ОСОБА_12 вони поїхали в ПП ?БТФ ?Чертур? і зустрілись з ОСОБА_10, якому він продемонстрував проект готельно-розважального комплексу. ОСОБА_10 заявив, що зацікавлений у цьому будівництві і буде сприяти йому. Після цього, він з ОСОБА_12 поїхали і ще оглядати земельні ділянки, а потім повернулись до автомобіля, де він, в присутності ОСОБА_11 дав ОСОБА_12 20 тис. доларів США для передачі ОСОБА_10, а коли той пішов, то передав ОСОБА_11 13 тис. доларів США, з яких 10 тис. доларів США - повернення боргу, а 3 тис. доларів США - проценти за позику. Отримавши розпорядження, прочитав, що таке видане на його ім?я про виділення земельної ділянки 2 га в смт. Бориня. Крім цього зазначив, що ОСОБА_11 заборонила йому говорити про які-небудь гроші як з ОСОБА_12, так і з ОСОБА_10 і двоє останніх при зустрічі з ним розмов про гроші не вели. ОСОБА_11 також не хотіла, щоб хтось знав, що вона позичала йому гроші. Заявив, що хабар у нього ніхто не вимагав. Його інтересам жодної шкоди при відмові у виділенні земельної ділянки заподіяно не було б. Офіційно із заявою про виділення земельної ділянки не звертався, оскільки зразу ж вирішив з друзями з Києва, що ті заплатять 30 тис. доларів США за виділення земельної ділянки.

Враховуючи вимоги кримінального закону та з урахуванням наявних у справі та досліджених під час судового слідства доказів, суд приходить до переконання, що кваліфікація дій підсудних органом досудового слідства є невірною і їх дії слід кваліфікувати: дії підсудного ОСОБА_10 за ч.2 ст.368 КК України (в редакції статті Закону України №2808-ІV від 21.12.2010 р.), дії ОСОБА_11 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.369 КК України (в редакції 2001 року) ч.2 ст.190 КК України, а дії ОСОБА_12 - за ч.5 ст.27 ч.1 ст.369 КК України (в редакції 2001 року), що обґрунтовується наступним.

ОСОБА_10 приступив до виконання обов?язків голови Турківської районної державної адміністрації Львівської області з 17 червня 2010 р., відповідно до розпорядження про вступ на посаду голови Турківської районної державної адміністрації (а.с.158 ОСОБА_2 №7).

Розпорядженням т.в.о. голови райдержадміністрації від 26.12.2007 р. № 583 затверджено Регламент Турківської районної державної адміністрації, згідно п. п. 44, 46 якого райдержадміністрація організовує в установленому порядку розгляд звернень громадян. Організація розгляду звернень громадян та проведення особистого прийому громадян, покладається на загальний відділ апарату райдержадміністрації. Порушені у зверненнях громадян питання розглядаються головою райдержадміністрації. Особистий прийом громадян проводить голова райдержадміністрації. Згідно п.п.70, 71 Регламенту голова райдержадміністрації видає одноособово в межах своїх повноважень розпорядження, проекти яких готують структурні підрозділи райдержадміністрації, які погоджуються шляхом їх візування керівниками структурних підрозділів райдержадміністрації, інших органів, заступниками голови та керівником апарату райдержадміністрації. П.84 передбачено, що строк опрацювання проекту розпорядження в апараті місцевої держадміністрації не повинен перевищувати 15 робочих днів. (ОСОБА_2 №5 а.с.160-169).

Відповідно до розпорядження від 27.07.2010 р. про розподіл функціональних обов?язків (ОСОБА_2 №5 а.с.176) голова районної державної адміністрації розглядає звернення громадян, проводить особистий їх прийом, видає в межах своїх повноважень розпорядження та доручення.

Як вбачається з розпорядження голови районної державної адміністрації, ОСОБА_10 25.03.2011 р. видав та підписав розпорядження ?Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_9? площею 2,0 га за межами смт.Бориня. (а.с.147 ОСОБА_2 №7).

Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 15.09.2011 р. № 6/463 підпис від імені голови РДА ОСОБА_10 у заяві ОСОБА_9 від 24.03.2011 р. виконаний ОСОБА_10 Не виявилося можливим надати висновок щодо підпису виконаного від імені ОСОБА_9 на заяві чи такий виконаний ним, ОСОБА_11 чи іншою особою?.Рукописний текст заяви ОСОБА_9 від 24.03.2011 р. на ім?я голови Турківської РДА ОСОБА_10 виконаний не ОСОБА_9, ОСОБА_11, а іншою особою (а.с.194-196 ОСОБА_2 №3).

З протоколу огляду речових доказів вбачається, що предметом огляду є розпорядження голови Турківської РДА від 25.03.2011 р. № 123. Наявна печатка Турківської РДА, без підпису голови; розпорядження голови Турківської РДА від 25.03.2011 р. № 123, наявні виправлення кульковою ручкою, барвником чорного кольору, наявний підпис голови, пояснювальна записка від 25.03.2011 р., наявні виправлення кульковою ручкою, барвником чорного кольору, наявний підпис начальника управління Держкомзему у Турківському районі ОСОБА_16; довідка про погодження проекту розпорядження від 25.03.2011 р., наявні виправлення кульковою ручкою барвником чорного кольору, наявний підпис ОСОБА_16; службова записка від 25.03.2011 р. голові Турківської РДА ОСОБА_10, наявні виправлення кульковою ручкою, барвником чорного кольору, наявний підпис начальника управління Держкомзему у Турківському райоені ОСОБА_16; копія паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_9, копія плану місця розташування земельної ділянки. (а.с.103 ОСОБА_2 №7), що було предметом огляду та вилучено із службового кабінету загального відділу Турківської РДА, згідно протоколу огляду місця події від 01.04.2011 р. (а.с. 94, 95 ОСОБА_2 №4).

З протоколу огляду від 23.04.2011 р. видно, що предметом огляду є журнал реєстрації розпоряджень голови райдержадміністрації з основної діяльності 2011 рік, в якому зареєстровано 163 розпорядження, останній запис 31.03.2011 р. Запис № 123 від 25.03.2011 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого сільського господарства за межами смт. Бориня ОСОБА_9, предметом огляду є журнал реєстрації пропозицій, заяв, скарг громадян 2011 рік, де зафіксовано запис № 242 від 24.03.2011 р. прошу надати дозвіл на виготовлення проекту земельної ділянки для ОСГ ОСОБА_9 (а.с.167-168 ОСОБА_2 №4).

З протоколу добровільної видачі від 09.04.2011 р. вбачається, що ОСОБА_9 добровільно видав розпорядження голови Турківської РДА № 123 від 25.03.2011 р. (а.с.169 ОСОБА_2 №4).

З довідки та протоколу огляду від 20.08.2011 р. щодо з?єднань мобільних телефонів (а.с.101, 271 ОСОБА_2 № 2) вбачається про факти з?єднань між ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 та між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за 01.04.2011 р. в період з 09.36 до 16.30. та між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за період з 04.01.2011 р. по 01.04.2011 р.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 - начальник управління держкомзему у Турківському районі в судовому засіданні дав показання про те, що заява ОСОБА_9 із резолюцією голови ?на розгляд? чи ?до керівництва?, що є тотожними поняттями, була в Управлінні держкомзему, було підготовлено проект розпорядження, службову записку, довідку, пояснювальну записку, розпорядження було погоджене і передане у загальний та юридичний відділи на погодження. Для отримання земельної ділянки у власність необхідно два розпорядження: перше з метою розроблення технічної документації та розроблення проекту землеустрою, в подальшому необхідно подати всі документи в адміністрацію на розгляд комісії, до складу якої входить Управління держкомзему, Управління архітектури, санстанція, Управління екології, Управління культурної спадщини, комісія розглядає дане питання, опрацьовує документи і, або дає позитивний висновок, або відмовляє у відведенні земельної ділянки. На видачу першого розпорядження необхідно два-три дні до тижня, процедура типова та не складна.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 начальник загального відділу Турківської РДА дала показання, що заява ОСОБА_9 в загальний відділ була передана ОСОБА_16 для реєстрації та отримана головою на особистому прийомі. Вона реєструвала заяву, а ОСОБА_16 готував розпорядження, проект якого надавався їй для візування, в подальшому такий передавався ОСОБА_16 для візування в інших службах. Вимоги щодо пришвидшення процедури розгляду заяви не було, заява розглядалася у загальному порядку.

Свідок ОСОБА_18 начальник юридичного відділу Турківської РДА в судовому засіданні дав показання, що 25 березня 2011 року йому було надано, зі слів спеціалістів, ОСОБА_16 залишив на робочому столі, для візування проект розпорядження разом із заявою ОСОБА_9 Перевіривши документацію, він завізував та передав у загальний відділ.

В заяві, власноручно написаній потерпілим ОСОБА_9, зареєстрованій 31.03.2011 р. в УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області зазначено, що він просить прийняти міри реагування та притягнути до кримінальної відповідальності голову Турківської РДА ОСОБА_10, начальника Турківського відділу центру державного земельного кадастру ОСОБА_11 та громадянина ОСОБА_12, які у змові вимагають та намагаються отримати від нього хабар в сумі 123 тисячі доларів США за виділення у власність земельної ділянки. ( а.с.6 ОСОБА_2 № 1).

Аналізуючи зміст заяви, слід зазначити, що в судовому засіданні потерпілий заявив, що не може пояснити чому у заяві написав про суму 123 000 доларів США, заявив, що три тисячі доларів США не мали б туди входити, оскільки це були проценти за позичені кошти та зазначив, що такого визначення ?як хабар? не вживав, та крім цього зазначив, що у заяві не вписано 500 доларів США, які давав ОСОБА_11 на чай для проведення переговорів з потрібними людьми.

При цьому, органом досудового слідства, підсудним, крім іншого, пред?явлено обвинувачення у замаху на одержання хабара в особливо великих розмірах у сумі 120 000 доларів США за попередньою домовленістю групою осіб, тобто злочині, передбаченому ч.2 ст.15 ч.3 ст.368 КК України.

Обвинувачення за даним фактом не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Висновки слідства щодо вимагання у ОСОБА_9 хабара у розмірі 120 000 доларів США ґрунтуються виключно на показаннях останнього. При цьому ОСОБА_9 ствердив, що про вказану суму розмовляв тільки з ОСОБА_11, яка заборонила йому взагалі розмовляти про будь-які кошти з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 Крім того, ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_11 говорила йому, що вартість однієї сотки землі коштує 600 доларів, а ціна 2 га землі буде не менше 120 000 доларів США. ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з ним ні про які гроші не говорили і нічого від нього не вимагали.

Підсудні ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, визнаючи предмет хабара у розмірі 25 000 доларів США, категорично заперечили будь-які розмови про хабар у розмірі 120 000 доларів США. ОСОБА_11 ствердила, що сума 120 000 доларів США називалась, як вартість 2 га іншої приватизованої земельної ділянки, з розрахунку, що одна сотка коштує 600 доларів США.

Наявні у справі і визнані досудовим слідством в якості доказів звукозаписи розмов, зроблені ОСОБА_9, суд не може брати до уваги і надавати їм оцінку з точки зору доказів, оскільки такі здобуті у незаконний спосіб і визнані постановою суду від 02.02.2012 р. недопустими доказами

Крім того, з показань ОСОБА_9 даних ним лише на досудовому слідстві, вбачається, що ніби-то ОСОБА_11 говорила йому, що для виділення земельної ділянки необхідно всього чотири розпорядження голови Турківської РДА, за кожне з яких слід дати хабар у розмірі 30 000 доларів США, а всього 120 000 доларів США. Однак допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 - начальник управління держкомзему у Турківському районі ствердив, що для отримання земельної ділянки потрібно тільки два розпорядження голови РДА.

Доказів про будь-яку обізнаність ОСОБА_12 та ОСОБА_10 про розмови про 120 000 доларів США ні на досудовому, ні на судовому слідстві не здобуто. Про таку обізнаність ОСОБА_10 і ОСОБА_12 заперечує і сам потерпілий ОСОБА_9

Інших доказів, крім показань ОСОБА_9, щодо вимагання 120 000 доларів США ні на досудовому слідстві, ні під час судового розгляду справи не здобуто.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи, як і на досудовому слідстві, не здобуто доказів на підтвердження обвинувачень підсудних у вчиненні замаху на одержання хабара в особливо великих розмірах в сумі 120 000 доларів США, а тому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_12 - за ч.5 ст.27, ч.2 ст.15. ч.3 ст.368 КК України - слід в цій частині обвинувачення виправдати за недоведеністю.

На думку суду, невірною є кваліфікація дій підсудних за епізодом обвинувачення їх в одержанні хабара у розмірі 43 000 доларів США (ОСОБА_10 і ОСОБА_11 - за ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України). Висновок слідства про одержання хабара у сумі 43 000 доларів США не відповідає дійсним обставинам справи та не знайшов свого підтвердження ні на досудовому слідстві, ні в суді. Такий висновок повністю суперечить зібраним по справі доказам, в тому числі спростовується і показаннями потерпілого ОСОБА_9 Останній в судовому засіданні пояснив, що сума хабара, яку він передавав для ОСОБА_10 складала 30 000 доларів США. При цьому потерпілий пояснив, що з 33 000 доларів США, які він передавав 01.04.2011 р. 20 000 доларів США в якості хабара, 10 000 доларів США - повернення боргу ОСОБА_11 за позичені йому за декілька днів до цього кошти у зазначеній сумі, які мали передаватись в якості частини хабара, а 3 000 доларів США - обумовлені з ОСОБА_19 проценти за позику. Отже, з показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що хабар у сумі 43 000 доларів США він не передавав і матеріалами справи доведено, що загальна сума попередньо задокументованих і в подальшому переданих ОСОБА_9 коштів складала 33 000 доларів США, з яких 25000 доларів США було передано ОСОБА_10 в якості хабара, 5000 доларів США привласнено ОСОБА_11, а 3 000 доларів США були процентами за позику грошей. Крім того, з показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що 10 000 доларів США він позичав у ОСОБА_11 і цю суму їй повернув, що й підтвердила ОСОБА_11

Сума 43 000 доларів США не узгоджується і з загальними висновками пред?явленого досудовим слідством обвинувачення, з яких слідує, що за кожне розпорядження ОСОБА_9 мав передавати кошти у сумі 30 000 доларів США, а отже в обвинуваченні не обґрунтовано з яких міркувань і на підставі чого ОСОБА_9 мав передати, і на думку слідства, передав 43 000 доларів США, а не обумовлені 30 000 доларів США.

За таких обставин, суд вважає, що стосовно суми позики 10 000 доларів США та процентів за позику у розмірі 3 000 доларів США між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 виникли цивільно-правові відносини, які регулюються цивільним законодавством, а тому з обсягу обвинувачення підсудних слід виключити суму у розмірі 3 000 доларів США та 10 000 доларів США.

Суд також приходить до переконання про відсутність доказів щодо обвинувачень підсудних в одержанні хабара за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 р. "Про судову практику у справах про хабарництво" - "Дії особи, яка сприяла у вчиненні злочину тому, хто дав чи одержав хабар, або організувала цей злочин, або підбурила до його вчинення, належить кваліфікувати як співучасть у даванні чи одержанні хабара. При цьому, питання про кваліфікацію дій співучасника потрібно вирішувати з урахуванням спрямованості його умислу виходячи з того, в чиїх інтересах, на чиїй стороні і за чиєю ініціативою - того, хто дав, чи того, хто одержав хабар, - він діяв". А згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків або таких, які вона не уповноважена була вчиняти, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

З досліджених судом доказів вбачається, що ініціатором дачі хабара був ОСОБА_9 і саме він просив ОСОБА_11, а згодом і ОСОБА_12 сприяти йому в одержанні земельної ділянки. Наведене підтверджується як показаннями потерпілого і підсудних, так і поведінкою та діями самого потерпілого. Отже, встановлено і ніким не оспорюється, що ОСОБА_9 навіть не намагався у встановленому законом порядку шляхом подачі відповідної заяви до Турківської РДА одержати земельну ділянку, а одразу ж почав вести перемовини щодо одержання такої за хабар. Аналіз доказів вказує, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діяли за ініціативи і в інтересах ОСОБА_9 (особи, яка давала хабар) та сприяли останньому у передачі хабара, тобто вони були співучасниками у даванні, а не одержанні хабара. До такого висновку дійшов і орган досудового слідства, однак при цьому невірно, на думку суду, кваліфікував дії підсудних. Так, з пред'явленого ОСОБА_12 обвинувачення вбачається, що орган досудового слідства обвинувачує останнього у тому, що "ОСОБА_12 своїми діями схилив ОСОБА_10 до вчинення злочину". З такого висновку слідства вбачається, що якщо ОСОБА_12 схиляв ОСОБА_10 до вчинення яких-небудь дій на користь ОСОБА_9, то він діяв виключно в інтересах останнього тобто особи, яка давала хабар.

Ні досудовим слідством, ні в ході судового розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_11, сприяючи ОСОБА_9 у передачі хабара, діяла як посадова особа і у будь-який спосіб використовувала або могла використати своє службове становище. В той же час з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 не підтримує жодних стосунків з головою РДА ОСОБА_10 і для сприяння у передачі хабара було залучено знайомого останнього - приватного підприємця ОСОБА_12, що підтверджено в судовому засіданні підсудніми та визнав сам потерпілий. Крім того ОСОБА_11 з 08.04.2005 р. призначена на посаду начальника Турківського районного відділу Львівської регіональної філії центру ДКЗ відповідно до наказу № 52-к від 08.04.2005 р. ?про призначення на посаду начальника? (а.с.190 ОСОБА_2 №5). З посадової інструкції начальника Турківського районного відділу Львівської регіональної філії Центру ДЗК обов?язки (а.с.191 ОСОБА_2 №5), показань ОСОБА_11, показань підсудного ОСОБА_10 та показань свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 слідує, що ОСОБА_11, як посадова особа, жодного відношення до вирішення питання про виділення земельної ділянки не мала і не могла впливати на вирішення даного питання. Не здобуто і доказів, що ОСОБА_11, використовуючи своє службове становище, якимось чином впливала на дії інших посадових осіб, до компетенції яких віднесено вчинення дій, в яких був зацікавлений потерпілий.

У матеріалах справи відсутні докази, що крім одержання хабара ОСОБА_10 вчинив будь-які інші дії, які б вказували на зловживання ним владою, а за таких обставин кваліфікація дій ОСОБА_12 у співучасті у зловживанні владою ОСОБА_10 є безпідставною.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не містять ознак злочинів передбачених відповідно ч.3 ст.368 та ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України і такі їх дії слід перекваліфікувати на ч.5 ст.27 ч.1 ст.369 КК України (в редакції 2001 року), а за ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_11 та за ч.4 ст.27 ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_12 -слід виправдати за відсутністю в їх діях складу вказаних злочинів.

Суд вважає доведеним, що розмір хабара даного ОСОБА_9 за співучастю ОСОБА_11 і ОСОБА_12, та одержаного ОСОБА_10 слід визнати у розмірі 25 000 доларів США, що за курсом НБУ складає 199000 грн. Такий висновок підтверджується наступними доказами. Підсудний ОСОБА_12 ствердив, що передав ОСОБА_10 01.04.2011 р. хабар у розмірі 25000 доларів США. До цього будь-яких коштів ОСОБА_10 не передавав і розмов щодо суми хабара з останнім не вів. Підсудна ОСОБА_11 у суді підтвердила, що їй було відомо, що ОСОБА_12 передав ОСОБА_10 хабар у розмірі 25000 доларів США. Підсудний ОСОБА_10 в судовому засіданні визнав факт одержання хабара, однак пояснив, що не знав в якій сумі йому передано хабар, ОСОБА_12, давши йому пакунок, пояснив, що це подяка від ОСОБА_9 Потерпілий ОСОБА_9 ствердив, що не обумовлював і не обговорював з ОСОБА_10 суму хабара. З протоколу обшуку будинку ОСОБА_10 від 01.04.2011 р. (а.с.105- 108 ОСОБА_2 № 4) вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_10 в жіночій сумочці чорного кольору виявлено гривні та 21 000 доларів США, з яких 15 000 доларів США світилися і серії і номера купюр співпали із серіями і номерами купюр, зазначених в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 31.03.2011 р., згідно якого було оглянуто грошові кошти в сумі 33 000 доларів США, які були отримані згідно ст. 9 спецвидатків кошторису МВС для використання їх в ході проведення дослідчої перевірки на підставі ст. 97 КПК України по заяві ОСОБА_9, предметом огляду було 330 купюр, номіналом по 100 доларів США, які після їх огляду з обох боків оброблені спецхімречовиною ?Светлячок? та були вручені ОСОБА_9 для подальшого їх використання під час проведеня оперативно-розшукових заходів (а.с.8-16 ОСОБА_2 № 1)

Згідно протоколу обшуку від 01.04.2011 р., який проводився в адміністративному будинку № 26 на пл. Ринок в м. Турці Львівської області (а.с.19-33 ОСОБА_2 №4) виявлено та вилучено з особистої сумочки ОСОБА_11 17 000 доларів США розбиті на три пачки, які було перемотано гумкою (пачка № 1 2000 доларів США № 2 5 000 доларів США та № 3 10 000 доларів США), які повністю співпали з номерами та серією купюр, зазначених у протоколі огляду та вручення грошових коштів від 31.03.2011 р. (а.с.8-16 ОСОБА_2 №1).

Крім цього протоколом огляду грошових коштів підтверджується факт вилучення грошових коштів на суму 32 000 доларів США із службового кабінету ОСОБА_11 та будинковолодіння ОСОБА_10 (а.с.186-192 ОСОБА_2 №4).

З висновку судово-хімічної експертизи № 1821 від 27.05.2011 р. вбачається, що на поверхнях гаманця (внутрішньої та зовнішньої), вилученого з особистої сумочки ОСОБА_11, візитної картки, вилученої з гаманця, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини ?Светлячок? (а.с. 17, 18 ОСОБА_2 №3).

З висновку судово-хімічної експертизи № 1820 від 27.05.2011 р. вбачається, що на поверхнях диску фільтрувального паперу із змивами з правої руки ОСОБА_12, куртки (внутрішні і зовнішні поверхні, внутрішні поверхні двох нижніх зовнішніх кишень) ОСОБА_12, у яку він був одягнутий, диску фільтрувального паперу з змивами з куртки ОСОБА_12 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини ?Светлячок? (а.с.27, 28 ОСОБА_2 № 3).

З висновку судово-хімічної експертизи № 1995 від 24.05.2011 р. вбачається, що на поверхнях сумки гр. ОСОБА_10 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини ?Светлячок? (а.с.124, 125 ОСОБА_2 № 3).

З висновку судово-хімічної експертизи № 1994 від 24.05.2011 р. вбачається, що на поверхнях, представлених на експертизу ста сімдесяти банкнот, номіналом 100 доларів США, виявлених та вилучених із сумочки ОСОБА_11 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини ?Светлячок? (а.с.146-148 ОСОБА_2 № 3).

З висновку судово-хімічної експертизи № 1993 від 23.05.2011 р. вбачається, що на поверхнях, представлених на експертизу двісті десяти банкнот номіналом 100 доларів США, виявлених та вилучених із сумочки ОСОБА_20 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини ?Светлячок? (а.с.168-171 ОСОБА_2 №3).

За таких обставин, з урахуванням доведеної суми хабара, яку одержав ОСОБА_10 в розмірі 25 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 199 000 грн., слід вважати, що ОСОБА_10 було одержано хабар у великому, а не в особливо великому розмірі. Оскільки дії ОСОБА_10 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України за ознакою одержання хабара в особливо великих розмірах, то з огляду на вищенаведені висновки щодо дійсної суми одержаного хабара, з урахуванням положень п. 1 примітки до ст. 368 КК України, дії ОСОБА_10 слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 368 КК України.

В той же час суд приходить до переконання, що інкримінування ОСОБА_10 ще і ст.364 ч.2 КК України є зайвим. Диспозиція ст.368 КК України охоплює поняття зловживання службовим становищем, оскільки тільки внаслідок таких дій службова особа одержує хабар. Органом досудового слідства одні і ті ж самі дії ОСОБА_10 кваліфіковано і за ст.368 і за ст.364 КК України. При цьому в обвинуваченні не наведено жодних дій ОСОБА_10, які б виходили за межі його дій направлених на отримання хабара. Не встановлено такого і в ході судового слідства. З урахуванням цього, суд приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_10 за ч.2 ст.364 КК України є зайвою і така підлягає виключенню з обвинувачення.

За фактами одержання та привласнення ОСОБА_11 500 доларів США та 5000 доларів США, що за курсом НБУ становить відповідно 3985 грн. та 39850 грн., суд вважає, що такі дії останньої слід кваліфікувати як шахрайство вчинене повторно та таке, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто за ч.2 ст.190 КК України. З пред'явленого ОСОБА_11 обвинувачення вбачається, що вона за попередньою домовленістю з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 отримала від ОСОБА_9 хабар в розмірі 500 доларів США за сприяння останньому у наданні у власність земельної ділянки. Однак, як вбачається з матеріалів кримінальної справи ні ОСОБА_10, ні ОСОБА_12 обвинувачення за цим епізодом взагалі не пред?являлось. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що дав ОСОБА_11 500 доларів США, оскільки та запевнила, що вказані кошти їй потрібні для ведення переговорів з потрібними людьми, яких необхідно запросити на чай-каву, а це потягне певні видатки. Із заяви ОСОБА_9 у правоохоронні органи стосовно вимагання хабара, вбачається, що останній взагалі не вказував про 500 доларів США в якості хабара, в той час коли у загальну суму хабара включив 3 000 доларів США, які він був винен в якості відсотків за позику в розмірі 10 000 доларів США. Підсудна ОСОБА_11 визнала факт одержання від ОСОБА_9 500 доларів США, однак пояснила, що ці кошти він їй дав сам, пояснивши, що можливо їй потрібно буде пригостити "потрібних" людей. Вказані кошти вона залишила собі.

Стосовно привласнення ОСОБА_11 5 000 доларів США, то суд вважає, що цими коштами остання заволоділа шляхом шахрайства. З показів підсудного ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_11, щоб не чув ОСОБА_9, сказала йому, що з 30 000 доларів США, даних ОСОБА_9, ОСОБА_10 слід передати хабар у розмірі 25 000 доларів США, а 5 000 доларів США необхідно повернути їй. ОСОБА_12 так і вчинив. Про те, що ОСОБА_11 хоче привласнити собі ці кошти не знав. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності" - отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов'язання може бути кваліфіковане як шахрайство в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов'язання. Зокрема, якщо винна особа отримує від іншої особи гроші чи цінності нібито для передачі службовій особі як хабар, маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить кваліфікувати як шахрайство. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 26.04.2002 р. "Про судову практику у справах про хабарництво" - дії службової особи, яка, одержуючи гроші чи матеріальні цінності начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити, належить кваліфікувати не за ст.368 КК, а за відповідними частинами статей 190 і 364 КК, як шахрайство та зловживання владою чи службовим становищем.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_11, запевнивши ОСОБА_9, що ОСОБА_10 буде передано хабар у розмірі 30 000 доларів США, шляхом обману вводила ОСОБА_9 в оману, оскільки наміру передавати усю суму не мала, а мала намір з вказаної суми привласнити 5 000 доларів США, що нею і було реалізовано, а в подальшому вказані кошти були вилучені в ході затримання ОСОБА_11 Разом з тим, суд, дійшовши висновку, що в цих діях ОСОБА_11 є ознаки шахрайства з кваліфікуючою ознакою повторності, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, вважає, що в її діях відсутні ознаки зловживання владою або службовим становищем, оскільки такі дії нею вчинялись під час її перебування на державній службі, однак при цьому нею не використовувалось своє службове становище з метою полегшити вчинення шахрайських дій, тобто вона діяла як приватна особа. Крім того, 5000 доларів США, згідно курсу НБУ становить 39850 грн., і не перевищує в сто і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян, тому об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, відсутня, внаслідок відсутності факту заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

На підставі викладеного, виходячи із здобутих та досліджених доказів суд вважає, що дії ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.2 ст.368 КК України (в редакції статті Закону України № 2808-УІ від 21.12.2010 р.), як одержання хабара особою, що займає відповідальне становище та у великих розмірах; дії ОСОБА_11 - за ч.5 ст.27 ч.1 ст.369 (в редакції 2001 року), ч.2 ст.190 КК України, як співучасть у дачі хабара та шахрайство вчинене повторно та таке, що завдало потерпілому значної шкоди; ОСОБА_12 - за ч.5 ст.27 ч.1 ст.369 КК України (в редакції 2001 року), як співучасть у дачі хабара.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як тяжкий, особу підсудного, який позитивно характеризується з місця роботи та проживання (а.с.156 ОСОБА_2 №7), брав активну участь у розвитку регіону та користувався повагою серед мешканців, обирався депутатом Турківської районної ради 1998-2002 р.р., 2002-2006 р.р., 2010 р.р., має сім"ю, постійне місце проживання (а.с.155 ОСОБА_2 №7), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.160 ОСОБА_2 №7), визнав вину частково, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.157 ОСОБА_2 №7), звільнений із займаної посади розпорядженням Президента України № 124/2011-рп від 08.04.2011 р. (а.с.165 ОСОБА_2 №7), під вартою у СІЗО відбув понад 10 місяців, його незадовільний стан здоров"я, який, відповідно до листа начальника ЛСІ від 30.01.2012 р. страждає рядом захворювань: цукровий діабет, тип 2 середньої важкості, ожиріння 2 ст., гіпертонічна хвороба 2 ст., ішемічна хвороба серця, дисциркуляторна енцефалопатія 2 ст., змішаного ґенезу (судинно-вертеброгенна) з періодичними вегето-судинними пароксизмами, остеохондроз шийного відділу хребта, сколіоз з стійким лівобічним радикулярним синдромом, з приводу захворювань отримував лікування амбулаторно, від отриманого лікування стан здоров?я не покращився, при даних захворюваннях рекомендовано лікування в спецмедзакладі. Як пом?якшуючі обставини суд визнає щире каяття, незадовільний стан здоров?я, втрату суспільної небезпеки, злочином не заподіяно тяжких наслідків, позитивні характеристики. За наявності вищевказаних обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням вищенаведених даних про особу винного, звернення єпископа Дрогобицького і Самбірського та єпархіальної ради Дрогобицького-Самбірської єпархії УПК, суд вважає за можливе призначити основне покарання у відповідності до вимог ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції статті Закону України № 2808-УІ від 21.12.2010 р.) та із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України щодо призначення додаткового покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як злочини невеликої та середньої тяжкості, наявність обставин, які пом?якшують покарання, щире каяття, особу підсудної, позитивні характеристики з місця роботи (ОСОБА_2 №5 а.с.194), проживання (ОСОБА_2 №7 а.с.169) та церковного комітету с. Ільник, її молодий вік (а.с. 166 ОСОБА_2 №7), має на утриманні престарілих батьків, ІНФОРМАЦІЯ_14 та ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с. 170 ОСОБА_2 №7), раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (а.с.171 ОСОБА_2 №7), визнала свою вину частково, злочинами не заподіяно тяжких наслідків, відсторонена від займаної посади, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.168 ОСОБА_2 №7), під вартою у ЛСІ відбула понад 10 місяців, її стан здоров"я, яка, відповідно до листа начальника ЛСІ від 18.05.2011 р. № 2807 страждає рядом захворювань: гіпертонічна хвороба ІІ степені з приступами помірної тахіаритмії, гіпертонічна нецефалопатія, хронічний гастрит в ст. нестійкої ремісії та потребує лікування в спецмедзакладі. Тому покарання підсудній ОСОБА_11 слід призначити у межах санкцій інкримінованих їй статей КК України, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_12 наявність обставин, які пом?якшують покарання, особу підсудного, позитивні характеристики з місця роботи (а.с.265 ОСОБА_2 №6) та проживання (а.с.175 ОСОБА_2 №7), наявність сім"ї, постійного місця проживання та двох неповнолітніх дітей (а.с.174 ОСОБА_2 №7), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.176 ОСОБА_2 №7), вину визнав та у вчиненому розкаявся, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.177 ОСОБА_2 №7), злочином не заподіяно тяжких наслідків, стан здоров"я підсудного є незадовільний і він страждає рядом захворювань: вертеброгенний двобічний грудно-поперековий радикулоневрит на грунті протрозії М/Х дисків Th12- L1, L3- L5 з різко вираженим больовим синдромом та значним порушенням рухової функції. 11.01.2012 р. по 25.01.2012 р. перебував на стаціонарному лікуванні, проведено оперативне втручання, Тому покарання підсудному ОСОБА_12 слід призначити в межах санкції інкримінованої йому статі КК України у виді штрафу. Разом з тим, суд враховує, що підсудний ОСОБА_12 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_17, яким не виповнилося 18 років, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, вчинив злочин невеликої тяжкості до набрання законної сили Законом України ?Про амністію у 2011 році?, раніше не судимий та подав заяву про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2011 р." від 08.07.2011 р., тому підлягає звільненню від призначеного покарання.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Судові витрати покласти на засуджених відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК

Керуючись ст. ст. 323, 324, 342 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції статті Закону України № 2808-УІ від 21.12.2010 р.) та призначити покарання, із застосуванням ч. ч. 1, 2 ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов?язків строком на два роки, без конфіскації майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 01.04.2011 року.

ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 369 (в редакції 2001 року) та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 369 КК України (в редакції 2001 року) штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. (вісім тисяч п?ятсот гривень);

за ч. 2 ст. 190 КК України - обмеження волі строком на 1 (один) рік 9 місяців.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу та обмеження волі виконувати самостійно.

Враховуючи положення п. ?б? ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, вважати ОСОБА_11 такою, що відбула призначене судом покарання у виді обмеження волі.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.369 КК України (в редакції 2001 року) та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн.(шість тисяч вісімсот гривень).

У відповідності до п. ?в? ч. 1 ст. 1 Закону України ?Про амністію у 2011 році? від 08.07.2011 р. звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного йому покарання.

Стягнути із засудженої ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_9 3 985 грн. (три тисячі дев?ятсот вісімдесят п?ять гривень).

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_23 від 30.07.2011 р. про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_10: грошові кошти та вироби із жовтого металу (а.с.110,111 ОСОБА_2 № 7).

Скасувати постанову старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_23 від 13.04.2011 р. про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_12 марки ?Мітсубісі пажеро спорт?, д.р.н. ВС 7740 АЕ, 2005 р.в. (а.с.120 ОСОБА_2 №7).

Скасувати постанову начальника СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_24 від 02.04.2011 р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_11 (а.с.122 ОСОБА_2 №7).

Скасувати постанову начальника СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_24 від 02.04.2011 р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_10 (а.с.123 ОСОБА_2 №7)

Скасувати постанову начальника СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_24 від 02.04.2011 р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_12 (а.с.124 ОСОБА_2 №7)

Скасувати постанову старшого слідчого СВ СУ ОСОБА_23 від 14.04.2011 р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_10 та ОСОБА_20 (а.с.127 ОСОБА_2 №7)

Скасувати постанову старшого слідчого СВ СУ ОСОБА_23 від 20.04.2011 р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_12 та ОСОБА_25 (а.с.129 ОСОБА_2 №7).

Речові докази: вилучені у ОСОБА_10 і у ОСОБА_11 грошові кошти та визнані речовими доказами, на загальну суму 30 000 доларів США (тридцять тисяч доларів США), які знаходяться на відповідальному зберіганні в.о.заст. начальника відділу УДСБЕЗ ГУМВ України у Львівській області звернути у доход держави (ОСОБА_2 № 6 а.с. 281-297).

Вилучені у ОСОБА_11 грошові кошти та визнані речовими доказами на суму 2 000 доларів США (дві тисячі доларів США), які були отримані згідно ст. 9 спецвидатків кошторису МВС, які знаходяться на відповідальному зберіганні в.о.заст. начальника відділу УДСБЕЗ ГУМВ України у Львівській області повернути МВС (ОСОБА_2 № 1 а.с.8-15, ОСОБА_2 № 6 а.с. 281-297).

Гаманець та жіночу сумочку, мобільні телефони ОСОБА_11 3 шт.(ОСОБА_2 №7 а.с.102), банківську картку ?ПриватБанк? на ім?я ОСОБА_11, візитки 7 шт., грошові кошти в сумі 13 123 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять три гривні), 200 доларів США (двісті доларів США), браслет жовтого металу із заводською біркою із написом: золото 585 проби, вагою 10,45 грам, грошові кошти в сумі 131 грн.(сто тридцять одна гривня), які знаходяться в пакетах № 4 та № 5 на зберіганні в КБ ?ПриватБанку? (а.с.118 ОСОБА_2 №7) повернути ОСОБА_11 (ОСОБА_2 № 4 а.с.32, ОСОБА_2 № 7 а.с.108,109, ОСОБА_2 № 7 а.с.112-119)

Жіночу сумочку чорного кольору повернути ОСОБА_20 (ОСОБА_2 № 4 а.с.108).

Вироби з жовтого металу, а саме: каблучка, сережки, жіночий перстень, ланцюжок із кулоном, кулон із зображенням ОСОБА_26, за корка за галстук, жіночий перстень, заколка до сорочки із каменем чорного кольору, кулон у вигляді вінця, всередині із хрестиком, сережки з камінчиками білого кольору, одна сережка із камінням білого кольору, кулон прямокутної форми із хрестом та камінцями білого кольору, кулон, хрестик, ланцюжок із кулоном у формі шарика темно-сірого кольору, ланцюжок із шариків чорного кольору з кулончиком сірого кольору, які було вилучено з будинку ОСОБА_10 (а.с.105-108 ОСОБА_2 №4) і знаходяться на зберіганні у відділенні Приватбанку по вул. Гуцульській, 11 в м. Львові повернути ОСОБА_10 (а.с.110-111 ОСОБА_2 №7).

Грошові кошти 107 650 грн. (сто сім тисяч шістсот п?ятдесят гривень) та 171 200 грн. (сто сімдесят одна тисяча двісті гривень), які знаходяться в пакеті № 3 на зберіганні у КБ ?ПриватБанк? повернути ОСОБА_10 (а.с. 112-119), з яких 32 000 грн. (тридцять дві тисячі гривень) повернути ОСОБА_11.

Грошові кошти в сумі 5 637 грн.(п?ять тисяч шістсот тридцять сім гривень), вилучені у ОСОБА_10 під час обшуку в службовому кабінеті (а.с.3-7 ОСОБА_2 №4), які зберігаються в пакеті № 6 в КБ ?ПриватБанку? (а.с.118 ОСОБА_2 №7) повернути ОСОБА_10.

Грошові кошти, які знаходяться в пакеті № 2 190 Євро та 750 доларів повернути ОСОБА_10, а 6 000 доларів США, які знаходяться в пакеті № 2 на зберіганні у КБ ?ПриватБанк? повернути ОСОБА_11 (а.с. 112-119 ОСОБА_2 №7).

Куртку, мобільний телефон ?Нокіа?, дистанційний пульт від автомобіля, грошові кошти в сумі 3 689 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят дев?ять гривень), які знаходяться в пакеті № 1 на зберіганні в КБ ?ПриватБанку? (ОСОБА_2 №7 а.с.112-119) повернути ОСОБА_12 (ОСОБА_2 №4 а.с.32, ОСОБА_2 № 7 а.с.108,109).

СD-R диск з написом: КС 81-0022, відеокасету із записом обшуку робочого кабінету ОСОБА_10, диск DVD-R, відеокасети - зберігати при справі.

Матеріли, надані ЗАТ ?Київстар?, ПАТ ?МТС Україна? та ВАТ ?Укртелеком?, згідно постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 21.09.2011 р. (а.с.272 ОСОБА_2 №2) зберігати при справі.

Гумові медичні рукавиці, в яих проводилися змиви, змиви з рук (а.с.108,109 ОСОБА_2 №7) знищити.

Мобільні телефони ОСОБА_10 2 шт. (а.с.104, 108, 109 ОСОБА_2 № 7) повернути ОСОБА_10

Трудову книжку та службове посвідчення ОСОБА_10, 4 державних акти, 4 журнали реєстрації, які опечатані в коробці прокуратурою Львівської області (Том3 №7 а.с.108, 109) передати у Турківську РДА Львівської області.

Розпорядження голови без підпису, Розпорядження голови Турківської РДА, заяву ОСОБА_9, розпорядження голови Турківської районної адміністрації № 123, пояснювальна записка, довідка про погодження проекту розпорядження, службова записка, копія паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_9, копію плану земельної ділянки (а.с.103, 106, 107 ОСОБА_2 №7) зберігати при справі.

Речові докази, згідно постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів (а.с.105 ОСОБА_2 №7) зберігати при справі.

Стягнути з ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в рівних частинах на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 19 740,00 грн. (дев?ятнадцять тисяч сімсот сорок гривень 00 коп.), що включає: 11 280 грн.00 коп. (а.с.9 ОСОБА_2 № 2); 8 460 грн. 00 коп. (а.с.66 ОСОБА_2 №2) за проведення висновку експертизи відеозвукозапису № 3785/11-17/6147/11-17 від 20.04.2011 р.

Стягнути з ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в рівних частинах на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 9 621,20 грн. (дев?ять тисяч шістсот двадцять одну гривню 20 коп.), що включає: 187,60 грн. за проведення висновку експертизи № 1823 від 25.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.6); 1064,80 грн. за проведення висноваку експертизи № 1821 від 27.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.16); 879,00 грн. за проведення висновку експертизи № 1820 від 27.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.26; 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1822 від 25.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.36); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1819 від 25.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.47); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1825 від 25.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.58); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1824 від 25.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.69); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1827 від 27.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.80); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1828 від 27.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.91); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1829 від 27.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.102); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1826 від 27.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.113); 187, 60 грн. за проведення висновку експертизи № 1995 від 24.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.123); 1758,00 грн. за проведення висновку експертизи № 1997 від 10.06.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.133); 1054,80 грн. за проведення висновку експертизи № 1994 від 24.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.145); 1758,00 грн. за проведення висновку експертизи № 1996 від 10.06.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.156); 1230,60 грн. за проведення висновку експертизи № 1993 від 23.05.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.167).

Стягнути з ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в рівних частинах на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області, код: 25575150, р/р 0042, банк одержувача ГУДКУ у Львівській області, МФО 825014 судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 2 776,48 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят шість гривень 48 коп.), що включає: 450,24 грн. за експерті роботи згідно рахунку № 6/417 (ОСОБА_2 № 3 а.с.193); 450,24 грн. за експерті роботи згідно рахунку № 6/416 (ОСОБА_2 № 3 а.с.207); 1876,00 грн. за проведення висновку експертизи № 3244/3245 від 20.09.2011 р. (ОСОБА_2 № 3 а.с.220).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - взяття під варту.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу змінити із взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши її з-під варти в залі судового засідання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 до вступу вироку у законну силу залишити попередній заставу.

Після вступу вироку в законну силу, заставу в розмірі 100 000 (сто тисяч гривень), яка внесена на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області по квитанції № 64845-К від 28.07.2011 року повернути заставодавцю ОСОБА_27.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз