Справа № 675/2466/18
Провадження № 1-кп/675/169/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали кримінального провадження № 0000332, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не військовозобов`язаного, не одруженого, працюючого у ТОВ «Еліт-Агро», жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26 листопада 2008 року Ізяславським районним судом за ст. ст. 185 ч. 3, 304, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-20 червня 2013 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. ст. 185 ч. 3, 304 ч. 1, 70, 75 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-16 липня 2014 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 04 років позбавлення волі, звільнений з установи виконання покарання 19 квітня 2018 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03 вересня 2018 року близько 22 години ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , вирішив скоїти крадіжку грошей, що належать ОСОБА_4 , котрий перебував у вказаному будинку як гість. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пройшов до кімнати залу вказаного будинку, де на той час спав ОСОБА_4 , де помітив належний останньому гаманець, який лежав на підлозі. Відкривши вказаний гаманець вартістю 150 грн., ОСОБА_5 виявив у ньому гроші в сумі 200 грн. однією купюрою, що належали ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, таємно, викрав зазначений гаманець та наявні у ньому кошти в сумі 200 грн., положивши їх до кишені власних штанів, після чого покинув будинок ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_5 розпорядився викраденим у ОСОБА_4 майна на власний розсуд, а саме гроші 200 грн., передав ОСОБА_7 для купівлі алкогольних напоїв, а гаманець залишив собі. Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

17 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:

- підозрюваний ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення відносно потерпілого, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених обставин;

- потерпілий ОСОБА_4 підтверджує факт примирення з обвинуваченим, здійснює акт його прощення в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу;

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України;

- сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яке має понести підозрюваний за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 01 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, судом не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, не суперечить інтересам суспільства, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, котрий вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, однак неодноразово був засуджений за скоєння злочинів проти власності, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 угоду про примирення слід затвердити та призначити підсудному узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 01 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_5 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робив, інше кримінальне правопорушення не вчинив, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власнику.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: чоловічий гаманець ОСОБА_4 , банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , візитку служби таксі та коробку з-під презервативів, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_3 , такому, що тимчасово проживає у АДРЕСА_2 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницької апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення:

підсудним виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

прокурором, виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1