Провадження № 1-в/537/440/2018
Справа № 537/4605/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтави, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із заявою, в якій просив звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання в порядку статті 81 КК України.
В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не доставлений, згідно змісту його заяви, просив розглянути справу без його участі.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 не заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого.
Представник державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав за доцільне застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення.
Суд, вислухавши думку прокурора та представника установи виконання покарань,
приймаючи до уваги думку засудженого, проаналізувавши заяву та матеріали особової справи, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 02 квітня 2015 року за частиною 1 статті 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за частиною 2 статті 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за частиною 2 статті 311 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 року, за частиною 3 статті 311 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, за частиною 1 статті 317 КК України до покарання у виді позбавлення строком на 3 роки. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання рахувати з 02 вересня 2014 року.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 09 липня 2015 року вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 02 квітня 2015 року в часині засудження його за частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 317 КК України скасовано, провадження закрито у зв`язку із недоведеністю; в іншій частині вирок змінено, виключено вказівку суду про призначення ОСОБА_5 покарання за частиною 2 статті 311 КК України; вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання, визначеного судом першої інстанції за частиною 3 статті 311 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за частиною 1 статті 307 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині вирок суду залишено без змін.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 лютого 2016 року на підставі частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02 вересня 2014 року по 09 липня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Початок строку відбування покарання 02 вересня 2014 року, кінець строку відбування покарання 25 квітня 2020 року.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, необхідної умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю.
Відтак, згідно характеристики, затвердженої 16 жовтня 2018 року начальником державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місцях позбавлення волі перебуває з 02 вересня 2014 року, з 02 серпня 2015 року відбуває покарання у державній установі «Кременчуцька виправна колонія №69». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений три рази. Працевлаштований днювальним на відділенні СПС №13, до роботи ставиться відповідально, поставлені завдання виконує. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу фізкультура і спорт, бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , рішенням комісії установи виконання покарань від 02 лютого 2017 року засудженому відмовлено в застосуванні статей 100, 101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Рішенням комісії установи виконання покарань від 01 березня 2017 року засудженому відмовлено в застосуванні статті 82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Рішенням комісії установи виконання покарань від 07 березня 2018 року засудженому відмовлено в застосуванні статті 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
Як вбачається із довідки про наявність заохочень та стягнень, ОСОБА_5 за період відбування покарання у державній установі «Кременчуцька виправна колонія №69» має три заохочення, під час відбування покарання в попередній установі виконання покарань мав два стягнення.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За правилами пункту 2 частини 3 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що на даний час засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, враховуючи позитивну характеристику засудженого, наявність трьох заохочень, той факт, що засуджений працевлаштований, оскільки він відбув дві третини призначеного вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 02 квітня 2015 року покарання, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 02 квітня 2015 року, на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 6 днів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1