ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/263/18 Справа № 208/5024/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Державної установи « Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання, -

за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, у задоволенні подання адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбуття покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2015 року відмовлено.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на те, що цим вироком, ОСОБА_5 засуджена за ст.ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 березня 2016 року засудженій у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13 жовтня 2014 року по 16 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Разом з цим, суд дійшов висновку, що засуджена протягом тривалого часу знаходження в колонії не проявляла соціально-корисної ініціативи, а подяка від 22 березня 2018 року за дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці, додержання правил поведінки, фактично оголошена за ті дії, за які засуджена і так повинна була дотримуватись.
В апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу скасувати та задовольнити подання адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» про її умовно-дострокове звільнення.
Вимоги скарги обґрунтовує тим, що судом при розгляді справи неправильно було застосовано норми матеріального права. На її думку, справа розглянута однобічно, оскільки не були всесторонньо та неупереджено розглянуті докази та її свідчення, що наявні в матеріалах справи. Окрім того, суд залишив поза увагою й те, що по прибуттю до установи вона була працевлаштована, у роботі зауважень не мала, проявляла старанність, що є прагненням якісних та кількісних показників роботи. При цьому, суд не врахував, що з огляду на її поведінку та ставлення до праці, адміністрацією установи було висловлено довіру у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації при установі, де режим відбування покарання значно м`якіший, та те, що вона продовжувала сумлінно дотримуватись умов відбування покарання і працювати на контрагентському об`єкті.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, засуджену, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дішла таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу зазначених вище вимог закону про кримінальну відповідальність, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 березня 2016 року ОСОБА_5 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13 жовтня 2014 року по 16 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно відомостей, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_5 за час відбуття покарання у ДУ Кам`янська виправна колонія №34 має стягнення від 03 вересня 2015 року, яке погашено у встановленому законом порядку та два заохочення - від 22 березня 2018 року та 18 жовтня 2018 року, характеризується позитивно.
На переконання колегії суддів, наявність зазначених обставин не дає підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що подання установи містить відомості про те, що ОСОБА_5 характеризується задовільно та вимог режиму відбування покарання і правил внутрішнього розпорядку не завжди дотримувалась.
Колегія суддів вважає, що два заохочення не є доказом того, що засуджена довела своє виправлення. При цьому, та обставини, що ОСОБА_5 працевлаштована, з позиції колегії суддів, на виправлення останньої не вказує та слугувати підставою для її умовно-дострокового звільнення, поряд з іншими встановленими судом відомостями, не може.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні подання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його зміни або скасування з викладених в апеляційних скаргах мотивів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, про відмову у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбуття покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4