Справа № 629/4076/18
Номер провадження 1-кс/629/1262/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні № 001433 від 31.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст.115 КК України,-
в с т а н о в и в:
Слідчий Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «FLY» моделі «FF180» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в якому вставлена сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та сім-карта мобільного оператора «ЛАЙФСЕЛЛ» НОМЕР_4 , який було вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_5 в ході його затримання. Також футболку сірого кольору зі слідами РБК, джинсові штани сірого кольору зі слідами РБК, які належать ОСОБА_5 та були вилучені під час огляду місця події від 01.08.2018 року.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , який проходить військову службу за контрактом на посаді механіка водія у військовій частині НОМЕР_5 «перша рота НОМЕР_6 батальйону спеціального призначення ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_7 №117 від 17.05.2018 року разом з солдатом ОСОБА_6 , який проходить службу за контрактом на посаді гранатометника у «ВЧ НОМЕР_5 » «першій роті 46-го батальйону спеціального призначення Донбас Україна, відповідно до витягу з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України №75-РС від 18.04.2017 року, 25.07.2018 року приблизно о 23 год 00 хв. знаходились на території «ВЧ НОМЕР_7 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивали спиртні напої зі старшим солдатом ОСОБА_7 , який проходить службу на посаді кулеметника у військової частини НОМЕР_5 «перша рота 46 го батальйону спеціального призначення Донбас Україна», відповідно до витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_7 № 290 від 08.12.2017 року. Під час розпиття спиртного між ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин відбулась сварка, в ході якої у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, з метою вбивства ОСОБА_7 , спільно нанесли останньому не менше 15 (п`ятнадцяти) ударів кулаками і ногами в область голови і тулуба, внаслідок чого останній впав на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 дістав зі своїх спортивних штанів затягуючий шнурок, яким обмотав шию потерпілого. Після чого ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_5 схопили обидва кінці шнурка та почали душити ОСОБА_7 , який знаходився в лежачому стані на землі. В подальшому, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зрозуміли, що ОСОБА_7 помер від удушення шнурком, то вони діючи у змові перенесли труп останнього до люка каналізайного колектора зливною води та вкинули його всередину. Згідно до довідки наданої лікарем судово медичним експертом Лозівського МРВ ХОБ СМЕ ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 заподіяли тілесні ушкодження у вигляді перелому під`язикової кістки, що дає можливість вважати попередньою причиною смерті механічної асфікції в результаті здавлювання шиї.
У судовому засіданні слідчий на задоволенні клопотання наполягав.

Інші учасники кримінального провадження до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, вважає можливим розглянути клопотання у їх відсутність.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В даному випадку завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищезазначені тимчасово вилучені речі можуть бути доказом злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст. ст.167, 170-173, 175, 309 КПК України,-
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт:
- на мобільний телефон марки «FLY» моделі «FF180» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в якому вставлена сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та сім-карта мобільного оператора «ЛАЙФСЕЛЛ» НОМЕР_4 , який було вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_5 в ході його затримання;
- на футболку сірого кольору зі слідами РБК, яка належать ОСОБА_5 та була вилучена під час огляду місця події від 01.08.2018 року;
- на джинсові штани сірого кольору зі слідами РБК, які належать ОСОБА_5 та були вилучені під час огляду місця події від 01.08.2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1