Справа № 199/3130/18
УХВАЛА

30.07.2018

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2015 р. по справі №200/21235/15-к (провадження 1-кс-200/8942/2015) в частині арешту та заборони розпоряджатися нерухомими майном,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з клопотанням ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 05.10.2015 (справа №200/21235/15к) по кримінальному провадженню №0001308 накладено арешт на нерухоме майно, зокрема, розташоване за адресами АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , чим порушуються заявника, як власника.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, також ОСОБА_3 не сповістив при поданні клопотання номер засобів телефонного зв`язку та данні електронної пошти. Будучи обізнаним про перебування вказаного судового провадження у провадженні слідчого судді, ОСОБА_3 , починаючи з 17.07.2018, не вжив заходів щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та іншим шляхом не виявив інтерес до нього.
Приписи ч.6 ст.9 КПК України дозволяє слідчому судді застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Прокурор ОСОБА_4 просив в окремо наданій 30.07.2018 слідчому судді заяві просив розглянути клопотання за його відсутності та відмовити у його задоволенні.
Розглянув клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст. 170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2015 р. у кримінальному провадженні №0001308 накладено заборону на розпорядження нерухомим майном, в тому числі нерухомим майном розташованим за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 в обґрунтування поданого клопотання про скасування арешту посилається на те, що він є власником вищезазначеного нерухомого майна.
Втім, частиною 2 ст. 174 КПК України передбачений розгляд клопотання про скасування арешту майна, тоді як заявник ставить питання щодо скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2015 р. (оскарження якої відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України передбачено в апеляційному порядку) та скасування якої слідчим суддею унеможливлено.
Керуючись ст.ст.170, 174, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2015 р. по справі №200/21235/15-к (провадження 1-кс-200/8942/2015) в частині арешту та заборони розпоряджатися нерухомими майном відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1