Справа № 485/696/18
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

05.11.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000184 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 24.11.2004 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 309 ч.3 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; 30.07.2010 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 162 ч.1 КК України до трьох років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в один рік; 17.02.2011 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 317 ч.1, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; 22.07.2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.1 КК України до трьох місяців арешту; 07.10.2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2017 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на 11 місяців 4 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи судимим за злочини проти власності 07.10.2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі та ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2017 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 11 місяців 4 дні, в ніч на 20.03.2018 року з метою крадіжки через незачинені двері проник до приміщення сараю на території домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , звідки таємно повторно викрав три мішка зерна пшениці загальною вагою 150 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 750 грн.

Крім того, 28.03.2018 року близько 23.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки через незачинені двері проник до приміщення сараю на території домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , звідки таємно повторно викрав один мішок зерна пшениці вагою 50 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 250 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в приміщення.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що в ніч на 20.03.2018 року він з метою крадіжки проник на територію домоволодіння ОСОБА_6 , звідки з-під навісу таємно викрав три мішка зерна пшениці. Аналогічним чином він вночі 28.03.2018 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник до того двору та з того ж дерев`яного навісу викрав ще один мішок зерна пшениці. Обвинувачений вказав, що не знав вік потерпілої та те, що вона є пенсіонером. Вартість та вагу викраденого майна обвинувачений визнав. При проведенні слідчого експерименту на місці показав обставини крадіжки ним мішків з пшеницею з двору потерпілої. Сам повідомив слідчого про те, що вчиняв злочини в стані алкогольного сп`яніння.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.03.2018 року, схеми та фототаблиці до нього місцем вчинення злочину є територія домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме приміщення дерев`яного сараю, який має стіни та двері.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 слідчим експериментально визначена середня вага одного мішка пшениці, що були у потерпілої.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2018 року свідок ОСОБА_7 показав, як 28.03.2018 року чекав обвинуваченого ОСОБА_3 біля приміщення котельної ДНЗ та як допомагав йому віднести мішок з пшеницею, який обвинувачений в подальшому продав ОСОБА_8 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2018 року слідує, що ОСОБА_3 на місці у присутності понятих та захисника розповів та показав обставини крадіжки ним зерна пшениці саме з приміщення дерев`яного сараю, що знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Довідками про вартість підтверджується вартість викраденого майна, а саме того, що один кілограм зерна пшениці станом на 20.03.2018 року та на 28.03.2018 року коштував 5 грн.

Вказані вище докази свідчать про вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в приміщення, оскільки обвинувачений вчиняв крадіжку з дерев`яного сараю, який хоч і не зачинявся на замок та не мав інших засобів охорони, але мав стіни та двері, тому був ізольованим приміщенням, виходячи з положень п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

При цьому, пояснення обвинуваченого щодо того, що вказаний сарай є навісом спростовуються протоколами огляду місця події від 29.03.2018 року та слідчого експерименту за участю власне ОСОБА_3 від 18.04.2018 року.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який не має негативної характеристики, неодноразово судимий, останній раз 07.10.2015 року, офіційно не працює, визнання ним своєї вини, характер вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, що віднесене до категорії тяжких злочинів, вчинення злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю злочину, в тому числі шляхом повідомлення невідомих органу досудового розслідування через таємний характер злочину обставин і підтвердження їх при проведенні слідчого експерименту, в тому числі і те, що злочин був вчинений обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки в суді обвинувачений пояснив, що на час крадіжки обвинувачений не знав вік потерпілої та йому не було відомо, що потерпіла є пенсіонером. При цьому, стороною обвинувачення не надано доказів, які б спростували показання обвинуваченого та підтвердили б, що він достеменно знав, що викрадає майно у особи похилого віку.

З врахуванням особи винного і вказаних вище обставин, а також того, що обвинувачений вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд, з врахуванням позиції державного обвинувача, який вважав, що обвинуваченому за ч.3 ст. 185 КК України слід призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі та застосувати принцип часткового складання покарань за сукупністю вироків, приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання в виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07.10.2015 року (провадження №1-кп/485/124/15), остаточно до відбуття визначивши три роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: