Провадження №1-кп/761/555/2018
В И Р О К
іменем України

20 червня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 120 171 001 000 013 84, внесеного 03.02.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качківка, Ямпільського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в порядку ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2017 року приблизно о 08.00 годині обвинувачений ОСОБА_9 зустрівся з раніше маловідомим йому громадянином, особу якого не встановлено та матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під час спілкування з яким останній повідомив ОСОБА_10 про те, що на незавершеному будівництві, що по АДРЕСА_3 знаходиться майно, яке можна викрасти. В цей час у ОСОБА_11 та невстановленої в ході досудового слідства особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_9 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою, прослідували до незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Олени Теліги, 25 у м. Києві, через вільний прохід у металевій огорожі пройшли на територію будівництва, де невстановлена особа, вказала обвинуваченому ОСОБА_10 на телефонний колодязь, через який проходять телефонні кабелі ПАТ «Укртелеком». Після чого невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження надала обвинуваченому ОСОБА_10 металеві пилки для відокремлення кабелів та відійшла на невелику відстань для того, щоб їхні дії не були помічені сторонніми особами.

Цього ж дня, приблизно о 15.30 год. продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою ОСОБА_9 , з метою вчинення крадіжки спустився до телефонного колодязю та за допомогою металевих пилок відокремив частини кабелів, які знаходяться на балансі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком», а саме: чотири частини кабелю ТПП (телефонний кабель з поліетиленовою оболонкою та поліетиленовою ізоляцією) 600x2x0,32, загальною довжиною три метра, вартістю 1051 гривень 98 копійок; одну частину кабелю ТПП (телефонний кабель з поліетиленовою оболонкою та поліетиленовою ізоляцією) 400x2x0,32, загальною довжиною три метра, вартістю 739 гривень 59 копійок, тим самим завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 1791, 57 гривень.

Після чого, ОСОБА_9 заховав до матерчатої сумки частини кабелів та разом із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження покинув місце вчинення злочину.

Отже, ОСОБА_9 таємно викрав чуже майно (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, не оспорював час та місце вчинення злочину, мотив та обставини справи, обсяг та вартість викраденого майна. Цивільний позов в частині стягнення коштів на відновлення пошкодженого кабелю не визнав, уважаючи його завищеним.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу та письмові докази, що стосуються цивільного позову, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Надав показання, в яких зазначив, що він дійсно 03.02.2017 зустрівся зі своїм знайомим, під час розмови, останній повідомив йому, що на незавершеному будівництві, що по вул. Олени Теліги, 25 у місті Києві знаходиться майно, яке можна викрасти. Після чого вони разом попрямували до незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Олени Теліги, 25 у м. Києві, через вільний прохід у металевій огорожі пройшли на територію будівництва. В подальшому взявши металеві пилки для відокремлення кабелів він спустився до телефонного колодязя та за допомогою яких відокремив частини кабелів, після чого, заховав їх у свою сумку та разом зі своїм товаришем попрямував за межі території незавершеного будівництва. Коли знаходився біля будинку № 23, що по вул. Олени Теліги у м. Києві він був затриманий працівниками TOB «Охоронний холдинг».

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого за попередньою змовою групою осіб повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України.

За вчинення даного злочину ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого нею злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який до вчинення даного злочину не мав судимостей, не перебуває на спеціальних обліках, відсутність даних про його негативні характеристики.

Суду відома інформація щодо засудження ОСОБА_4 вироком Подільського районного суду м.Києва від 01.11.2017 року до 3 років позбавлення волі, який до цього часу не набрав законної сили, тому суд не може застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України.

При цьому у випадку набрання вироком законної сили після постановлення даного вироку, обвинувачений не позбавлений можливості звернутись до належного суду для вирішення питання під час виконання вироків у відповідності до вимог п.11 ч.1 ст.537 КПК України.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи те, що він ухилявся від суду, у зв`язку з чим тривалий час перебував у розшуку, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту у межах, ближчих до мінімальних, визначених санкцією статті.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він є законним та обґрунтованим та у відповідності до вимог ст.1166 ЦК України підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ПАТ «Укртелеком» у розмірі 83597,57 грн.

Так, у відповідності до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи у суді.

Цивільним позивачем доведено, що внаслідок вчинення злочину для відновлення пошкодженого кабелю проведено ремонтні роботи та придбано матеріалів на загальну суму 81806 грн., вартість викраденого складає 1791,57 грн.

Такими доказами є дефектний акт № 24 від 03.02.2017, акт встановлення викрадення від цієї ж дати, довідка про вартість викраденого, локальний кошторис на будівельні роботи.

Таким чином, доводи обвинуваченого та його захисника в цій частині спростовуються належними та допустимими доказами, сукупність яких вказує на те, що ПАТ «Укртелеком» були спричинені збитки на вказану суму.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК.

Керуючись ст. 349, 369-371 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Строк покарання рахувати з 20.06.2018 року.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» задовольнити та стягнути з ОСОБА_12 на користь ПАТ «Укртелеком» у розмірі 83597, 57 грн. спричиненої матеріальної шкоди.

Речові докази: п`ять частин телефонного кабелю, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП в м. Києві відповідно до квитанції № 04989 повернути ПАТ «Укртелеком» за належністю.

Речовий доказ: матерчату сумку, передану на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП в м. Києві повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ: дві частини від металевої пилки, передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП в м. Києві знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: