Справа № 317/ 1029/18
№/п 1-в/317/136/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 р.

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника засудженого - ОСОБА_5

представника адміністрації ДУ «БВК (№99)» ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду м.Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовного - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Куйбишеве Куйбишевського району, українця, гр.України, одруженого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовного - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , в обґрунтування якого було зазначено, що ОСОБА_4 був засуджений 11.11.2013 року Личаківським районним судом міста Львова за ст.187ч3КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 22.02.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України ОСОБА_4 зарахуваний строк тримання під вартою з 24.06.2013р. по 23.05.2014р. включно із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

На даний час, як вказав адвокат, засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення та заслуговує на застосування відносно нього заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, оскільки ОСОБА_4 працює на виробництві, має стійки соціальні зв`язки, має заохочення, характеризується позитивно.

В судовому засіданні був присутній адвокат ОСОБА_5 , підтримав своє клопотання, просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор заперечував проти клопотання адвоката, вважає його передчасним.
Представник адміністрації виправної установи підтримав клопотання адвоката та просив суд його задовольнити.
Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку учасників справи, вважає клопотання адвоката таким, що не підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом були витребувані характеризуючи матеріали на засудженого та особова справа.

Згідно наданих ДУ «БВК (№99)» до суду матеріалів, ОСОБА_4 засуджений 11.11.2013 року Личаківським районним судом міста Львова за ст.187ч3КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 22.02.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України ОСОБА_4 зараховано строк тримання під вартою з 24.06.2013р. по 23.05.2014р. включно із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення відповідають 2 дням позбавлення волі.

Виходячи з цього, початок строку : 24.06.2013 року, кінець строку : 25.07.2019 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.06.2013 року.

Під час тримання в Львівському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 26.06.2014 року відбував покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався посередньо, вимоги встановленого порядку не порушував, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

З 24.12.2014 року перебував у Київському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, вимоги відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 26.01.2015 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

Згідно довідки про стягнення та заохочення, ОСОБА_4 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 5 заохочення правами начальника установи. Крім того засуджений має 9 стягнень, які зняті та погашені, однак свідчать про нестабільну поведінку засудженого.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Поліетилен». До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Вказані завдання виконує якісно та вчасно. В бухгалтерії виправної установи знаходиться виконавчий лист на суму 4354,05 гривень, станом на 18.04.2018 року з ОСОБА_4 утримано та перераховано на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 487,00 гривень. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», заходи відвідує регулярно, чим надає позитивний приклад іншим засудженим відділення СПС .

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльної організації «Рада колективу відділення СПС », участь у даних заходах приймає регулярно.
14.04.2016 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтею 100 Кримінально-виконавчого кодексу України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.

31.03.2017 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтею 82 Кримінального кодексу України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м яким.

26.10.2017 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтею 81 Кримінального кодексу України у вигляді умовно - дострокового звільнення.

Суд зазначає, що довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 свідчить про те, що його поведінка за весь час відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Крім того, суд зазначає, що надана до суду характеристика суперечить матеріалам особової справи, а саме згідно вироку Личаківського районного суду м. Львова, ОСОБА_4 має позов 195, 60 гривень, однак а ні довідка з бухгалтерії, а ні характеристика, не містять таких відомостей. Суду не відомо, чи сплатив позов ОСОБА_4 за вироком суду.

Також суд зауважує на тому, що надана до суду довідка про стягнення та заохочення не відповідає матеріалам особової справи, суд звертає увагу на те, що в особовій справі на аркуші справи 215, міститься постанова про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді профілактичної бесіди за порушення режиму відбування покарання. Вказана постанова була накладена на засудженого ОСОБА_4 начальником ДУ «БВК (№99)», однак від суду дана інформація була прихована.

В особовій справі наявна заява засудженого, що лише в 2017 році він визнав свою провину за вироком суду. Час з якого особа про це заявила, суд вважає недостатнім для дійсного виправлення та розуміння своєї вини.

При визначених обставинах, на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про його виправлення та перевиховання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ч.2, ч.3 ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1