Справа № 369/5674/18
Провадження №1-кс/369/1774/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчої групи СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002645 від 26.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 з даним клопотанням про арешт майна, яке мотивоване тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 982747 від 21.09.2011 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:009:0150.

Вказана земельна ділянка утворилась внаслідок об`єднання 6 земельних ділянок, які були придбані ОСОБА_4 , зокрема 31.10.2007 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_5 земельні ділянки з кадастровими номерами :06:009:0096, площею 0,9174 га, :06:009:0052, площею 2,7526 га, :06:009:0114, площею 0,9175 га,; 31.10.2007 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_6 земельні ділянки з кадастровими номерами :06:009:0100, площею 0,9175 га, :06:009:0137 площею 1,8350 га; 31.10.2007 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером :06:009:0135 площею 1,8350 га.

Вказані договори купівлі-продажу посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за №№ 4430, 4433, 4436, 4445, 4448, 4455.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2018 року встановлено, що з 29.09.2017 року власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:009:0150 став ОСОБА_9 , який вказану земельну ділянку купив за договором купівлі-продажу у ОСОБА_4 в інтересах якого за довіреністю діяв ОСОБА_10 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , який зареєстровано в реєстрі за № 102.

У свою чергу ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 від 01.02.2018 (зареєстровано в реєстрі 62) продав земельну ділянку з кадастровим номером :06:009:0150 ОСОБА_13 .

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що невстановлені досудовим розслідуванням особи серед яких у т.ч. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 підробили довіреність від імені ОСОБА_4 для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :06:009:0150 від 29.09.2017 року, яку в подальшому знову продали через укладання 01.02.2018 року договору купівлі-продажу.

Із заяви ОСОБА_4 встановлено, що 25.04.2018 року із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_4 стало відомо, що власником належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :06:009:0150 є невідомий йому ОСОБА_13 . Належну ОСОБА_4 земельну ділянку ОСОБА_13 нібито придбав 01.02.2018 року у невідомого ОСОБА_4 громадянина ОСОБА_9 .

В свою чергу, зазначений вище ОСОБА_9 нібито придбав земельну ділянку 29.09.2017 року, а договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_4 підписував невідомий йому громадянин ОСОБА_10 , який діяв на підставі підробленої довіреності.

Крім того, у договорі купівлі-продажу від 29.09.2017 року підписаному ОСОБА_9 та ОСОБА_10 документом, що підтверджує прав власності ОСОБА_4 на земельну ділянку зазначений Державний акт серії ЯЖ № 403433, тоді як насправді реквізити справжнього акту інші ЯЛ № 982747.

Разом з тим, документом який підтверджував право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку у договорі купівлі-продажу з останнім покупцем від 01.02.2018 року зазначений дублікат оригіналу договору купівлі-продажу від 29.09.2017 року.

Потерпілий стверджує, що громадяни ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , нотаріуси ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йому невідомі, будь-яких відносин між ними не було та не має, зазначеним вище особам як і будь-яким іншим особам доручень (довіреностей) щодо здійснення будь-яких операцій з належною йому земельною ділянкою ОСОБА_4 не надавав, жодних угод та правочинів щодо відчуження не укладав, договорів чи інших документів з цього приводу не надавав, оригіналів документів стосовно права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:009:0150 не губив та нікому не передавав.

Наведені обставини беззаперечно свідчать про те, що в діях ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , нотаріусів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також інших не встановлених осіб наявні ознаки складу ряду кримінальних правопорушень, а земельна ділянка площею 9,175 га, кадастровий номер :06:009:0150, що знаходяться за адресою: Київської область Києво-Святошинський район Білогородська сільська рада стала об`єктом злочинних дій.

Враховуючи те, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, внаслідок їх протиправних дій, із приватної власності шляхом укладання ряду договорів купівлі-продажу, незаконно вибула земельна ділянка з кадастровим номером :06:009:0150 площею 9,175 га, що спричинило шкоду її законному власнику у вигляді заподіяння матеріальних збитків у особливо великих розмірах, у зв`язку з цим необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Крім того, 26.04.2018 року до слідчого відділу надійшло клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:009:0150 площею 9,175 га, що знаходиться за адресою: Київська область Києво-Святошинський район Білогородська сільська рада, оскільки власник через укладання ряду сумнівних операцій із використанням підроблених документів був позбавлений права власності на належне йому майно, а також те, що вказане майно є об`єктом кримінального правопорушення.

Підтвердженням незаконності проведення реєстраційних дій щодо майна, яке належить ОСОБА_4 а саме земельної ділянки з кадастром номером :06:009:0150 є наказ Міністерства юстиції України від 08.05.2018 року № 1455/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» на підставі якого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.09.2017 року № 37353475, від 11.10.2017 № 37523773, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.02.2018 року № 39468691, скасовані.

Крім того, цим же наказом заблоковано доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці.

Згідно чинного Кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , нотаріусів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також інших не встановлених осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358, 190 КК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказану земельну ділянку (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

Тому слідчий просив: накласти арешт на земельну ділянку площею 9,175 га, з кадастровим номером :06:009:0150, що знаходиться за адресою: Київська область Києво-Святошинський район Білогородська сільська рада та належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4).

Заборонити відповідним державним органам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, поділом, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника майна, що належить ОСОБА_4 а саме: - земельною ділянкою з кадастровим номером: :06:009:0150 площею 9,175 га яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район Білогородська сільська рада.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, та просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження № 0002654 від 26.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого слідчої групи СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 від 10.05.2018 року у кримінальному провадженні № 0002654 від 26.04.2018 року земельну ділянку площею 9,175 га, з кадастровим номером :06:009:0150, що знаходиться за адресою: Київська область Києво-Святошинський район Білогородська сільська рада та належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4) визнано речовим доказом.

Крім того 26.04.2018 року ОСОБА_4 звернувся до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області з клопотанням про визнання земельної ділянки з кадастровим номером № :06:009:0150 речовим доказом та накладення заборони на її відчуження.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 08.05.2018 року № 1455/5 задоволено скаргу ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 , та скасовано: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.09.2017 № 37353475, від 11.10.2017 № 37523773, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.02.2018 № 39468691, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказана у клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку земельну ділянку площею 9,175 га, з кадастровим номером :06:009:0150, що знаходиться за адресою: Київська область Києво-Святошинський район Білогородська сільська рада та належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4).

Заборонити відповідним державним органам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, поділом, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника майна, що належить ОСОБА_4 а саме: - земельною ділянкою з кадастровим номером: :06:009:0150 площею 9,175 га яка розташована за адресою: Київська область Києво-Святошинський район Білогородська сільська рада.

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1