Справа № 496/1774/18
Провадження № 1-кп/496/219/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кегичівка Харківської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. 25.02.2017 ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 . 26.02.2017 ОСОБА_4 уклав контракт з командиром військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України, того ж дня зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та призначений на посаду курсанта. Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини. З 26.02.2017 тобто з моменту укладання контракту про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 19.06.2017 №113, матроса ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вищезазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 1 відділення такелажного взводу 3 реактивного артилерійського дивізіону вищезазначеної військової частини. Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби. Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, матрос ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія 1 відділення такелажного взводу 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні матрос, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 год. 20 хв. 13.02.2018 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до вищезазначеної військової частини та ухилявся від проходження військової служби до 08:00 годин 20.03.2018 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби. 20.03.2018 року ОСОБА_4 з`явився до розташування вказаної військової частини де заявив про себе та вчинений ним злочин..
Обвинувачений у судовому засіданні свою провину визнав повністю, підтвердив, що він у період з 08:20 13.02.2018 року по 08:00 20.03.2018 року дійсно був відсутній за місцем проходження військової служби, знаходився вдома, де допомагав хворої матері, але будь-яких доказів хвороби матері не надав. Обвинувачений щиро розкаюється у скоєному.

Оскільки сторонами не оспорюються вищезазначені обставини справи, встановлені судом, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів в справі, і за згодою обвинуваченого, якому роз`яснені наслідки застосування ч.3 ст. 349 КПК України, обмежується його допитом.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, скоєння кримінального правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання в межах санкції статті 407 ч.4 кримінального кодексу України. Також, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки він скоїв правопорушення вперше, доказів стійкості його злочинних намірів судом не здобуто, він щиро розкаявся у скоєному.

Підстав для застосування заходів медичного характеру або застосування примусового лікування не встановлено, цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази в справі відсутні.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Цивільний позов в справі не заявлявся.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1