Справа №2014/4794/2012
Провадження №1-кп/621/130/18
УХВАЛА

08 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне провадження кримінальні провадження №0000101, №0001527, №0000210 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, був засуджений: вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 01.11.2012 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, від якого звільнений із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 21.05.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до обмеження волі на строк 2 роки, від якого він був звільнений із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2016 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 (чотирьох років позбавлення волі).

Вироком апеляційного суду Харківської області від 29.12.2016 вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено свій вирок.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.10.2017 вирок апеляційного суду Харківської області від 29.12.2016 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.03.2018 вирок суду першої інстанці скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для нового розгялду. Продовжено дію запобіжного заходу у виді триманні під вартою без визначення застави до 11 травня 2018 року.

Автоматизованою системою документообігу 23.03.2018 року для розгляду матеріалів кримінального провадження було визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці з тих підстав, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_4 відбув покарання, яке було призначене у цьому кримінальному провадженні за вироком апеляційного суду Харківської області.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.03.2018 запобіжний захід ОСОБА_4 - тримання під вартою продовжено на 60 днів, тобто до 11 травня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У п. 103 Рішенні Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року "Справа "Анатолій Руденко проти України", стало остаточним 17 липня 2014 року (№ 50264/08) вказано, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. для застосування цих принципів у контексті підпункту "e" пункту 1 статті 5 Конвенції рішення у справах "Вітольд Літва проти Польщі", заява N 26629/95, п. 78, ЄСПЛ 2000-III, та "Станєв проти Болгарії" [ВП], заява N 36760/06, п. 143, ЄСПЛ 2012).
Суд зазначає, що відповідно до пункт 1 статті 5 Конвенції має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.
Як вбачається із інформаційної довідки Харківської УВП(№27) від 07.05.2018 року № 12/128373/Гн ОСОБА_4 відбув покарання, призначене у цьому кримінльному провадженні за вироком апеляційного суду Харківської області, та 27.04.2017 року звільнений із Харківської УВП(№27).

З цієї ж довідки вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 09.01.2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 190 КК України та за сукупністю злочинів йому визначено сотаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і шість місяців. Обрано до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під варотою. Наразі трвиє стадія апеляційного оскарження вказаного вироку та обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою у Харківської УВП(№27).

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків у місці проживання, скоєння ним в період непогашеної судимості, одразу після звільнення з місць позбавлення волі нових умисних злочинів, в тому числі і тяжкого.

Однак, зважаючи на те, що що ОСОБА_4 засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 09.01.2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 190 КК України та за сукупністю злочинів йому визначено сотаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і шість місяців. Обрано до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під варотою. Наразі трвиє стадія апеляційного оскарження вказаного вироку та обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою у Харківської УВП(№27), суд дійшов висновку, що обвинувачений не перебуває на волі та позбавлений можливості незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За наведеного у клопотанні прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 331, 335 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на строк 60 днів.

Ухвалу для виконання направити до Харківської УВП (№27).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: