Справа № 738/1025/18
№ провадження 1-кп/738/100/2018
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000245 від 28.05.2018 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 20.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 та 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, фактично відбуваючого покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91»

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2016 за ч. 3 ст. 185; ч. 2 та ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 187; ч. 4 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі та відбуваючи з 01.07.2016 покарання в Державній установі «Менська виправна колонія № 91», яка є установою виконання покарання у виді позбавлення волі, вчинив новий умисний злочин, а саме втечу з місця позбавлення волі.

Так, постановою начальника виправної колонії від 07.09.2017 ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 100, 101 КВК України, переведено з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Менська виправна колонія № 91».

Постановою начальника виправної колонії від 22.03.2018 ОСОБА_3 , відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 99 КВК України, під час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації, надано дозвіл на проживання у межах смт. Макошине Менського району Чернігівської області.

В ніч з 27.05.2018 на 28.05.2018 ОСОБА_3 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі на дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та проживаючи в межах населеного пункту, де розташована виправна колонія, за адресою: вул. Заводська, 6/9, смт. Макошине Менського району Чернігівської області, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, забороною залишати межі смт. Макошине Менського району Чернігівської області без належного дозволу, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 391, 392, 393 КК України, умисно, самовільно, без належного дозволу залишив місце відбування покарання та виїхав до м. Васильків Київської області, чим здійснив втечу з місця позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 393 КК України у вчиненні якого він обвинувачується визнав у повному обсязі. Зазначив, що відбуває покарання у ДУ «Менська виправна колонія № 91». З березня 2018 року на підставі рішення комісії при установі, він проживав за межами виправної колонії, зі своєю дружиною у смт Макошино Менського району та щодня вранці та ввечері мав ходити відмічатися до колонії. 28.05.2018 року під час телефонної розмови з матір`ю, посварився з останньою після чого пішов до м. Мена. Перебуваючи у м. Мена, зрозумів що самовільно залишив межі населеного пункту, залишати які йому самовільно заборонено. З м. Мена на попутному транспорті добрався до м. Чернігова, а потім з м. Чернігова до м. Бровари Київської області. З м. Бровари на попутному транспорті доїхав до м. Васильків Київської області, де знаходячись на другому поверсі недобудованого будинку, впав та отримав травми. Випадкові люди, що проїзджали на автомобілі, підвезли його у Васильківську лікарню, де він лікувався під вигаданим прізвищем та ім`ям. 01.06.2018 року у Васильківській лікарні його затримали співробітники ДУ «Менська виправна колонія № 91» та Менського ВП ГУНП. Вказав, що кається та просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що працює у ДУ «Менська виправна колонія № 91». Зранку 28.05.2018 року по дорозі на роботу йому зателефонували та повідомили що засуджений ОСОБА_3 не з`явився на ранкову перевірку. ОСОБА_3 проживав на території смт Макошино за межами виправної колонії, таке право йому було надано рішенням комісії при установі. У будинку де проживав ОСОБА_3 останнього не було виявлено після чого було сформовано декілька пошукових груп які направилися у м. Бахмач, м. Мена та м. Київ, а також пошуки проводилися навколо смт Макошино. 01.06.2018 року ОСОБА_3 був виявлений у Васильківській лікарні де він лікувався під прізвищем ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що працює у ДУ «Менська виправна колонія № 91». 28.05.2018 року перебував на чергуванні та зранку в цей день не прийшов на ранкову перевірку засуджений ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, зателефонував до його дружини, яка повідомила що ОСОБА_3 пішов на ранкову перевірку до колонії. Особисто перевіривши маршрут від колонії до будинку де проживав ОСОБА_3 та не виявивши останнього, повідомив про цей випадок керівництво. Для пошуку ОСОБА_3 було сформовано декілька пошукових груп, якого знайшли через декілька днів у Васильківській лікарні.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що працює у ДУ «Менська виправна колонія № 91». Зранку 28.05.2018 року заступив на чергування після чого надійшла інформація, що засуджений ОСОБА_3 не з`явився на ранкову перевірку до колонії. У будинку де проживав ОСОБА_3 , останнього не виявили, після чого була оголошена тривога та сформовано декілька пошукових груп, які декілька днів шукали засудженого ОСОБА_3 і лише 01.06.2018 року останнього виявили у Васильківській лікарні Київської області.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що працює у ДУ «Менська виправна колонія № 91». 28.05.2018 року у нього був вихідний день та він перебував у м. Києві. Йому зателефонував начальник колонії, повідомив про втечу засудженого ОСОБА_3 та попросив подивитися чи не перебуває цей засуджений на залізничному вокзалі. 01.06.2018 року ОСОБА_3 був виявлений у Васильківській лікарні і він їздив звідти разом з групою забирати даного засудженого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, крім визнання ним вини та показань свідків, також підтверджується і іншими наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- рапортом старшого інспектора чергового СРПП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області від 28.05.2018 року, згідно якого 28.05.2018 року надійшло повідомлення чергового МВК № 91 смт Макошино ОСОБА_11 , про те що на перевірку до МВК не з`явився ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в МВК № 91 та проживав на поселенні в АДРЕСА_2 ;

- постановою начальника МВК № 91 від 07.03.2017 року, якою засуджений ОСОБА_3 був переведений з дільниці ресоціалізації виправної колонії мінімального (середнього) рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації цієї виправної колонії;

- постановою в.о. начальника ДУ «МВК № 91» від 22.03.2018 року засудженому ОСОБА_3 було надано дозвіл проживати за межами установи з сім`єю з 22.03.2018 року;

- розпискою від 01.07.2018 року засуджений ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 391, 392, 393 КК України;

- розпискою від 22.03.2018 року засуджений ОСОБА_3 зобов`язався без дозволу адміністрації установи не залишати межі населеного пункту в якому проживає, не пересікати територію граничних знаків селища, річку Десна та кінцевих помешкань селища. Своєчасно здійснювати відмітки на КПП ДСР. Неухильно виконувати вимоги ПВР та КВК України. В разі тимчасового відлучення з свого помешкання тільки в межах населеного пункту, зобов`язався інформувати: ЧППУ, родичів, сусідів, залишати письмове повідомлення про місце свого місцезнаходження. Про виїзд родичів на тривалий час з місця проживання безпосередньо сам буде інформувати керівництво установи завчасно.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України повністю доведено та правильно кваліфіковано органом досудового розслідування, як умисні дії, що виразились у втечі з місця позбавлення волі.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, визнання обвинуваченим своєї вини, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого його вік, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено, а обставиною, що його обтяжує рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинений ним злочин передбачений ч. 1 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією даної статті, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
При призначенні остаточного покарання необхідно застосувати ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий злочин під час відбуття покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2016 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 за цим вироком необхідно рахувати з дня його затримання 01.06.2018 року.

Речові докази у кримінальному провадженні зубну щітку, станок для гоління, дезодорант, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області необхідно повернути ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2016 року і за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з 01.06.2018 року.

Речові докази у кримінальному провадженні зубну щітку, станок для гоління, дезодорант, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_3 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для засудженого який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1