Провадження №1-кс/523/1193/18
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

03 травня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0000332 від 06.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України, клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 від 10.11.2017 року про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
24 квітня 2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси з Апеляційного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 , про арешт майна, за яким 09.11.2017 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 03.11.2017 року у кримінальному провадженні №0000332 від 06.12.2012 року, виявлено, оглянуто й вилучено ноутбуки марки «Lenovo», «Acer» та «Asus» з відповідними серійними номерами, мобільні телефони марки «Nomi» біло-золотого кольору, «Iphone 6» золотого кольору, «Iphone 6s» срібного кольору з означеними у клопотанні ІМЕІ та банківську картку «Visa» НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Як слідує з клопотання, СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №10000332 від 06.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України, а у розглядуваному клопотанні прокурор ОСОБА_2 просить слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене 09.11.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , вищенаведене майно.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор ОСОБА_2 посилається на те, що 09.11.2017 року вилучене майно визнано речовим доказом, має значення для доказування істини по кримінальному провадженню та в сукупності підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 14.11.2017 року клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 про арешт майна задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене 09.11.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 майно, але ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03.04.2018 року означена ухвала слідчого судді районного суду м.Одеси - скасована.

Разом з цим, 25.04.2018 року на електронну адресу Суворовського районного суду м.Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах власників тимчасово вилученого майна - ОСОБА_5 й ОСОБА_3 , від 25.04.2018 року, про повернення клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 від 10.11.2017 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000332 від 06.12.2012 року, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.171 КПК України, а також з огляду на відсутність, на думку заявника, ознак складу злочину в діях його підзахисних.

Дослідивши клопотання прокурора ОСОБА_2 від 10.11.2017 року й додані до нього матеріали та розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 від 25.04.2018 року, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно зі ст.171 означеного Кодексу, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, а клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

За ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 вказаного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на ст.132, ч.2 ст.171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а за ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

Проте, всупереч приписам ч.2 ст.170, ч.2 ст.171 КПК України, у розглядуваному клопотанні прокурором ОСОБА_2 належним чином не викладено відповідне обґрунтування, в контексті зазначених норм закону, необхідності накладення арешту на майно у конкретному випадку та критерії віднесення цього майна до речових доказів у кримінальному провадженні за ч.2 ст.301 КК України, не наведені посилання на документи, які до того ж до суду не надані та які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, його огляд в якості речових доказів, або на конкретні факти і докази у межах кримінального провадження, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим чи третіми особами наведеним майном.
Крім того, як слідує з доданого стороною обвинувачення до означеного клопотання витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000332 від 06.12.2012 року, протягом досудового розслідування встановлювались обставини можливості ретрансляції через мережу Інтернет комп`ютерних відео-файлів еротичного характеру з ознаками порнографії з використанням сайтів «http://promakashka.ru», «http://reallynews.ru», «http://reallynews.info», «http://samoylenko.info», «http://maximum.pp.ua», «http://realnews.in.ua», «http://samoylenko.in.ua», що до того ж підтверджується копією доручення прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 від 03.10.2017 року на проведення слідчих (розшукових) дій працівникам Причерноморського Управління кіберполіції ДКП НП України.
Відповідно до ст.ст.84, 86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ж ст.94 означеного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як вбачається зі змісту доданих до розглядуваного клопотання копій рапортів працівника Управління кіберполіції ОСОБА_7 від 16.10.2017 року, обставини нібито причетності ОСОБА_3 та ОСОБА_8 до організації виготовлення та розповсюдження порнографічної продукції, встановлюватись в ході оперативного супроводження кримінального провадження №0000332 від 06.12.2012 року, а отже таке документування здійснювалось шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Частинами 1, 3 ст.246 КПК України встановлено, що негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, а рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотаннями слідчого, погодженого з прокурором.
Але, до розглядуваного клопотання не додано жодного процесуального документу в розумінні ст.99, ч.ч.3, 5 ст.246 КПК України на підтвердження правомірності застосованих працівниками кіберполіції негласних слідчих (розшукових) дій, а також будь-якого процесуального документу у розумінні ч.1 ст.257 цього ж Кодексу задля обґрунтування можливості використання результатів зазначених вище дій з дослідження інших сайтів, не визначених у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000332 від 06.12.2012 року, що до того ж виходить за межі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Окремо слід зауважити на тому, що наявна в матеріалах клопотання постанова прокурора ОСОБА_2 від 09.11.2017 року про визнання речовим доказом та залучення речового доказу до кримінального провадження не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, зокрема в частині відсутності мотивів її прийняття у конкретному випадку та не визначення критеріїв віднесення вилученого під час обшуку майна до речових доказів у кримінальному провадженні №0000332 від 06.12.2012 року.
Наведені обставини, поза розумним сумнівом унеможливлюють надання обґрунтованої оцінки доданих до розглядуваного клопотання прокурора ОСОБА_2 відповідних документів та перешкоджають їх використанню при прийнятті слідчим суддею відповідного процесуального рішення.
Втім, додані прокурором ОСОБА_2 до клопотання копії відповідних матеріалів належним чином не завірені, мають лише відбиток штампу «копія вірна» та підпис невідомої особи, що у своєї сукупності та з огляду на п.п.9.9.3, 9.9.4 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №103 від 24.02.2016 року, не дозволяє слідчому судді в рамках розгляду цього клопотання надати обґрунтовану оцінку цим документам та викладеним в них обставинах.

Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду прокурором ОСОБА_2 клопотання про арешт майна є недостатньо обґрунтованим й безпідставним та не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, внаслідок чого слідчий суддя доходить висновку про повернення вказаного клопотання до Одеської місцевої прокуратури №4 для усунення недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали, з частковим задоволенням клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах власників тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 й ОСОБА_3 .

Наряду з викладеним, оцінюючи інші доводи захисника ОСОБА_4 , на які він посилався в обґрунтування свого клопотання про повернення клопотання про арешт майна прокурору, слідчий суддя вважає, що зазначені обставини не уявляють собою підстав для повернення цього клопотання прокурору в розумінні ч.3 ст.172, ст.171 КПК України, а тому клопотання вказаного захисника підлягає частковому задоволенню.

Разом з цим, означені доводи захисника ОСОБА_4 підлягають належній перевірці й за наявності відповідних підстав усуненню, наряду з іншими виявленими слідчим суддею недоліками клопотання прокурора ОСОБА_2 під час виконання останнім цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.1, 3, 26, 132, 167, 170-172, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 й ОСОБА_3 , від 25.04.2018 року, про повернення клопотання прокурора ОСОБА_2 від 10.11.2017 року, - задовольнити частково.

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000332 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України, про арешт майна, повернути вказаному прокурору для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині.

Надати Одеській місцевій прокуратурі №4 строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1