Провадження № 1-кс/756/2427/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003746 від 18.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно викладених у клопотанні слідчого обставин справи, невстановлені досудовим розслідуванням особи у грудні 2017 року шляхом обману, подання підроблених документів про право власності, заволоділи технічним поверхом на 26 поверсі будинку АДРЕСА_1 , зареєструвавши право власності на нього як на об`єкти житлового фонду квартири АДРЕСА_2 , чим спричинили шкоду співвласникам вищезазначеного багатоквартирного будинку.
Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 67,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборон користування та відчуження. Клопотання обґрунтовується тим, що вищевказане майно постановою слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, і клопотання заявлене з метою забезпечення його збереження та уникнення можливості його втрати, передання, відчуження.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, внесене клопотання підтримав в повному обсязі та з викладених у ньому підстав просив суд його задовольнити. Номінальний власник майна, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду клопотання слідчого, до суду не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подавав. На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання у його відсутності.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду даного клопотання не здійснюється.
Вивчивши подані матеріали, заслухавши пояснення слідчого, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, крім інших підстав, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003746 від 18.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, по факту незаконного заволодіння невстановленими особами шляхом обману технічним поверхом на 26 поверсі будинку АДРЕСА_1 , шляхом подання підроблених документів для реєстрації права власності на нього як на об`єкти житлового фонду квартири АДРЕСА_2 , чим було спричинено шкоду співвласникам вищезазначеного багатоквартирного будинку.
Як вбачається з технічного паспорту на вищезазначений будинок, а також наданої суду копії Акту приймання-передачі житлового комплексу для утримання та експлуатаційного обслуговування від 24.01.2014, переданий після будівництва у експлуатацію будинок АДРЕСА_1 має 510 житлових приміщень (квартир), розташованих на 1-25 поверхах, підвал, технічний поверх та надбудову. Зазначене підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_6 від 30.05.2018.
Разом з тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 124510909 від 18.05.2018, державним реєстратором філії КП Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві ОСОБА_7 14.12.2017 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 67,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ОСОБА_8 на підставі інвестиційного договору № 2331753-АР-Б від 31.07.2013, за договором купівлі-продажу № 145 від 24.02.2018, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , право власності на вказане майно перейшло до ОСОБА_5 , в подальшому за договором іпотеки № 202 від 19.03.2018, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , передана в іпотеку ОСОБА_10 . При цьому, як вбачається з письмової інформації ТОВ «Градбуд-1», інвестиційний договір № 2331753-АР-Б від 31.07.2013 забудовником з будь-якими суб`єктами не укладався.
Постановою слідчого від 12.09.2018 квартира АДРЕСА_3 визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Вищезазначений об`єкт частина технічного поверху, право власності на яку як на об`єкт житлової нерухомості зареєстроване за ОСОБА_5 , відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме є предметом, що міг бути об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи, що вищезазначений об`єкт має значення для доведення обставин кримінального провадження, і у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження може бути повторно відчужений, перетворений, переданий, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що його арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості вчинення вищезазначених дій.
Разом з тим, відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Враховуючи, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 124510909 від 18.05.2018 на даний час частина технічного поверху № 26 будинку АДРЕСА_1 зареєстрована як об`єкт житлової нерухомості (квартира), а також беручи до уваги відсутність у розпорядженні суду на момент вирішення клопотання слідчого достовірних відомостей про наявність у ньому проживаючих осіб, законності підстав якого може бути надана правова оцінка під час досудового розслідування даного кримінального провадження, в частині встановлення заборони користування вказаним майном слід відмовити. При цьому, на переконання суду, заборона відчуження цього майна є достатньою для запобігання ризикам його втрати, передання, відчуження, наведеним у клопотанні слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 98, 100, 167, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 67,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони її відчуження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1