10.05.2018
Справа № 720/278/18
Провадження № 1-кп/720/47/18

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000050 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду від 21 грудня 2000 року за ст. 101 ч.3 КК України в редакції 1960 року до позбавлення волі строком на 7 років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2018 року приблизно о 15 годині 54 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , умисно з хуліганських спонукань, з мобільного телефону марки «VIAAN», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Vodafon Red Light+» НОМЕР_2 зателефонував на пульт спецлінії «102» чергової частини ГУНП в Чернівецькій області та усвідомлюючи, що інформація, яку він поширить не відповідає дійсності, а його повідомлення може викликати обстановку страху у населення та порушити громадську безпеку, відволікати спеціальні служби від виконання їх обов`язків, повідомив неправдиву інформацію про підготовку вибуху в Рокитнянській сільській школі, яка розташована по вул. Головна, 11 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, яку нібито сам замінував, чим відволік оперативні служби ГУНП в Чернівецькій області, управління служби безпеки України в Чернівецькій області, аварійно-рятувальний загін спеціального призначення управління ДСНС України в Чернівецькій області, бригаду швидкої медичної допомоги ОКУ «Чернівецькій обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ПАТ «Чернівцігаз», ПАТ «ЕК «Обленерго» від виконання їх обов`язків та порушив нормальну роботу Рокитнянської загальноосвітньої школи.

Обвинувачений винним себе визнав повністю і показав, що 13 лютого 2018 року перебуваючи в центрі с. Рокитне Новоселицького району почув від школярів, які гралися, що нібито школа замінована. Тоді він не перевіривши дану інформацію, з причин, яких не може пояснити, передзвонив з мобільного телефону, який належить його дружині, на лінію виклику поліції «102» та повідомив про те, що він замінував Рокитнянську сільську школу. На момент завідомо неправдивого виклику поліції перебував у тверезому стані. У вчиненому щиро розкаявся та добровільно відшкодував медичній установі витрати у сумі 500 гривень, які пов`язані із завідомо неправдивим повідомленням про підготовку вибуху у школі.

З запису розмови обвинуваченого та чергового ГУНП в Чернівецькій області, яка мала місце 13 лютого 2018 року, вбачається, що обвинувачений повідомив чергового працівника поліції про замінування ним Рокитнянської сільської школи.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у завідоме неправдиве повідомлення про підготовку вибуху в Рокитнянській загальноосвітній школі Новоселицького району повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 259 ч.1 КК України, як завідоме неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей.

При вирішенні питання про призначення покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, виходячи з принципу його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також керується роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, що обвинувачений є особою похилого віку, який періодично проходить курси лікування від туберкульозу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога із діагнозом гостра алкогольна інтоксикація,

Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого незадовільний стан його здоров`я, добровільне відшкодування медичній установі витрат, пов`язаних із завідомо неправдивим повідомленням про підготовку вибуху у школі та його щире каяття, яке виразилось у тому, що він визнав в суді свою вину та щиро жалкує про скоєння нею злочину, засуджує свою протиправну поведінку, в процесі судового розгляду справи давав правдиві показання, які сприяли органам правосуддя встановити істину по справі.

Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки факт перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду справи.

З досудової доповіді органу пробації від 19 квітня 2017 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, яка характеризує обвинуваченого, вбачається, що уповноважений орган пробації із урахуванням особи обвинуваченого, інших обставин справи, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише за умови цілодобового нагляду та контролю за його поведінкою, тобто без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для громадськості.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений є особою похилого віку, має незадовільний стан здоров`я та періодично проходить курси лікування від туберкульозу, добровільно відшкодував медичній установі витрати, пов`язані із завідомо неправдивим повідомленням про підготовку вибуху у школі, вину визнав та у вчиненому щиро розкаявся, суд визнає дані обставини винятковими та вважає за можливе при призначенні йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 259 КК України, а саме арешту, який є необхідним і достатнім видом покарання для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, слід врахувати, що у відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме мобільний телефон відповідно до п. 5 ч. 9 вказаної статті слід повернути дружині обвинуваченого, оскільки останній показав суду, що мобільний телефон належав саме їй, а орган досудового слідства не простував дану обставину та не довів, що ОСОБА_7 знала про незаконні дії обвинуваченого; ДВД диск на якому відображена телефонна розмова обвинуваченого про завідоме неправдиве повідомлення про підготовку вибуху відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах справи.

Зважаючи на призначення обвинуваченому міри покарання у виді арешту, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді взяття під варту.

Строк затримання обвинуваченого у період часу з 13 лютого по 15 лютого 2018 року слід зарахувати йому в строк покарання із співвідношенням відповідно до ст. 72 КК України, згідно якої один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяця.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно з залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 17 години 00 хвилин 10 травня 2018 року.

Строк затримання ОСОБА_5 у період часу з 13 лютого 2018 року по 15 лютого 2018 року зарахувати йому в строк покарання із розрахунку один день затримання на один арешту.

Речові докази кримінального провадження:

- мобільний телефон марки «VIAAN», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Vodafon Red Light+» НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в Новоселицькому ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_7 ;

- ДВД диск із розмовою ОСОБА_5 з черговим ГУНП в Чернівецькій області, який перебуває в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя: