Справа № 134/1457/18
УХВАЛА
про арешт майна

16 жовтня 2018 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Крижопіль, Вінницької області клопотання слідчого СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000388 від 15.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Крижопільського районного суду Вінницької області, звернувся слідчий СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до матеріалів, слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 15.10.2018 року надійшло повідомлення від СЕБ ПрАТ «ПК « Поділля» ОСОБА_4 про те, що 14.10.2018 року в період часу з 23.00 -00 . 00 години водій вантажного автомобіля КАМАЗ з д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Гарячківка Крижопільського району перебуваючи на території цукрового заводу ПрАТ «ПК «Поділля» таємно викрав вугілля "АО", вагою 15280 тонн та яке відвіз до нежилого домогосподарства,яке розташоване по АДРЕСА_1 і яке належить ОСОБА_6 .

15.10.2018 року слідчим слідчого відділення Крижопільського ВП Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області дану подію було внесеного до єдиного реєстру досудового розслідування за №0000388 за ч.1 ст. 185 КК України.

15.10.2018 року в період час з 12 години 55 хвилин по 13 годину 06 хвилин проводився огляд місця події, а саме нежилого домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і яке згідно довідки № 473 від 16.10.2018 року сільської ради с. Гарячківка Крижопільського району дане домогосподарство належить ОСОБА_6 . Під час огляду даного домогосподарства з боку присадибної ділянки, а саме між нежилим будинком та сараєм було виявлено та вилучено вугілля «АО». Згідно протоколу зважування від 16.10.2018 року вага вилученого вугілля «АО» становить 15,280 тонн.

Необхідність арешту вилученого, а саме вугілля «АО» вагою 15,280 тонн, обґрунтовую тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, та можуть бути реалізовані, знищені можливі сліди вчинення кримінального правопорушення, або в інший спосіб знищено ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно нього, вжити заходів щодо забезпечення його схоронності через арешт.

В судове засідання надійшла заява слідчого про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала, просила задовольнити.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазаначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задоволити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вищезазначені речі, є предметом злочину, може бути фізично вилученим, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєних кримінальних правопорушень, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на вугілля «АО» вагою 15,280 тонн, які долучено до матеріалів кримінального провадження, так як дане вугілля являється речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000388 та повернути під зберігальну розписку ПрАТ «ПК «Поділля» .

На ухвалу протягом п`яти днів, може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя: