Справа № 520/8742/18
Провадження № 1-кп/520/954/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0002343 від 26.06.2018 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, з вищою освітою, не працює, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: -- 20.02.1998 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч. 1 ст. 215-3 до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстроченням виконання вироку на 1 рік; -- 22.06.1999 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 140 до 1 року позбавлення волі; -- 23.06.2003 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 186 до 2 років позбавлення волі; -- 10.01.2005 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі; -- 04.12.2008 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі; -- 08.07.2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395 до 1 року 6 місяців позбавлення волі; -08.12.2011 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі; -- 14.06.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі; -- 02.04.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14.06.2016 року по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 26.06.2018 року в 00 годин 04 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в маршрутному таксі № 148, що рухався у напрямку з вул. Рішельєвської до вул. Краснова в м.Одесі, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно викрав у потерпілої ОСОБА_6 гаманець фірми «Trussardi Jeans» вартістю 1600 гривень, отримавши можливість володіти, користуватися та розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1600 гривень.

Згодом викрадене майно працівниками поліції було повернуто потерпілій, матеріальні збитки відсутні.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно 26.06.2018 року в 00 годин 04 хвилин він їхав в маршрутному таксі № 148, з вул. Рішельєвської до вул. Краснова в м.Одесі, де впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, у потерпілої ОСОБА_6 таємно викрав гаманець.

Він згоден, що вартість викраденого гаманця складає 1600 грн.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 26.06.2018 року;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.06.2018 року;

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 26.06.2018 року;

-Протоколом огляду предмету гаманця «Trussardi Jeans» від 27.06.2018 року;

-Заявою потерпілої про отримання речового доказу гаманця від 26.06.2018 року

-Постановою про залучення речових доказів від 27.06.2018 року;

-Звітом про незалежну оцінку майна.

Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що потерпіла просить про розгляд справи судом у її відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків, має на утриманні дитину, хворіє тяжкими захворювання.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для їївиправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілої повернути власнику потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1