1Справа № 335/8925/18 1-кп/335/640/2018
11 вересня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровської області, с. Отришки, українка, громадянка України, яка має неповну загально середню освіту, офіційно працевлаштована у КП «Запорожремсервіс», заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
разом з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним,
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.
12 липня 2018 р. між підозрюваною та представником потерпілого укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 469 КПК України. Зазначена угода згідно зі ст. 474 КПК України надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Також, 11.09.2018 у підготовчому судовому засіданні вище зазначену угоду про примирення було уточнено.
Виходячи зі змісту угоди про примирення, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинна понести обвинувачена, а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі. З застосуванням частини 1 статті 70 та ст. 75, 76 Кримінального кодексу України. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, наслідки її невиконання.
В судовому засіданні процесуальний прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваною, які просять суд затвердити угоду про їх примирення.
Обвинувачена свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнала повністю, пояснила, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просила суд затвердити угоду про примирення, вважала її такою, що відповідала її інтересам.
Представник потерпілого просив затвердити угоду про примирення, підтвердивши відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої.
Прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про примирення, так як вона укладена відповідно до положень КПК України з урахуванням вимог КК України.
Вислухавши учасників судового провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угод.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, та її дії судом кваліфіковані за епізодом від 26 червня 2018 р. як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за епізодом від 28 червня 2018 р., як закінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), під час якого ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинене повторно.
При цьому в ході допиту обвинуваченої судом з`ясовано, що вона цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в їх затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття, відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суспільно-небезпечні наслідки тяжких наслідків не настало, майнова шкода відшкодована, претензії матеріального характеру до обвинуваченої відсутні, враховуючи особу обвинуваченої, яка раніше не засуджена, офіційно працевлаштована, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває, за сімейним станом заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним та представником потерпілих і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Судом роз`яснено обвинуваченій наслідки невикнання угоди передбачені ст. 476 КПК України.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі:
шампунь-масло «Фруктіс» об`ємом 250 мл., гель для гоління «Нівея», дезодорант-спрей «Олд Спайс», об`ємом 150 мл., свинячий шашлик «по-Кавказьки» вагою 1,966 кг., які передані на відповідальне зберігання залишити потерпілому, як законному володільцю.
Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1