Кримінальне провадження № 629/2028/13-к
Номер провадження 1-кп/629/362/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
встановив:
ОСОБА_6 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, 26 липня 2011 року біля 01:00 години, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , взяла у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «SAMSUNG С-3010», який належав останньому і в якому також знаходилась картка мобільного оператора «МТС», а також карка пам`яті «Micro SD» на 2 Gb, при цьому ОСОБА_6 свої дії нічим не аргументувала. В свою чергу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 всіляко намагалися вмовити ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон, однак ОСОБА_6 на їх прохання ніяк не реагувала та прогнала ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з приміщення вищезазначеної квартири, а мобільний телефон, який належав ОСОБА_4 , марки «SAMSUNG С-3010», в якому також знаходилась картка мобільного оператора «МТС», а також карка пам`яті «Micro SD» на 2 Gb, ОСОБА_6 залишила в себе. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 156 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
30.04.2013 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачена дійшли згоди про призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнала повністю.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком усвідомлює свої права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, зазначив, що збитки, завдані внаслідок вчинення злочину, обвинуваченою відшкодовано та просив затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою, потерпілим, визначена у межах санкції ч.1 ст. 186 КК України, з врахуванням ст. 68 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі ст. 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення товарознавчої експертизи.
Керуючись ст.ст. 100, 126, п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 , укладену 30.04.2013 року.
ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (отримувач: УДКС України у Слобідському районі м. Харкова, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 0005, код класифікації доходів бюджету 24060300, «інші надходження») витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4524 від 22.09.2011 року в розмірі 911,74 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_1