У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Підволочиськ клопотання інспектора Підволочиського районного сектору з питань пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою середньою освітою, від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробувальним іспитовим строком на 2 (два) роки, обов`язки встановлені відповідно п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Підволочиський районний сектор з питань пробації звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, покликаючись на наступне.

З 10 травня 2017р. ОСОБА_4 перебував на обліку в Підволочиському РС з питань пробації. Для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з`явився вчасно. Офіційно не працює. Згідно довідок-характеристик виданих виконкомом Підволочиської селищної ради зауважень зі сторони виконкому до ОСОБА_4 не має. Відбуваючи покарання з випробуванням, засуджений ОСОБА_4 04.07.2017р. не з`явився на реєстрацію до сектору з питань пробації без поважної причини, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження. 03 жовтня 2017 року ОСОБА_4 вдруге не з`явився на реєстрацію до сектору з питань пробації без поважної причини, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження. 07 листопада 2017 року засуджений ОСОБА_4 знову не з`явився на реєстрацію до сектору з питань пробації без поважної причини, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження. 18 грудня 2017 року ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП. Враховуючи вище зазначене, інспектор просить відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України та ч.ч. 2, 4 ст. 166 КВК України задовольнити подання у повному обсязі.

В судовому засіданні інспектор Підволочиського районного сектору з питань пробації подання підтримав з підстав зазначених у ньому, просить задовольнити.

Прокурор вважає, що подання не підлягає до задоволення, оскільки підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого не може слугувати лише неявка на реєстрацію, так, на думку прокурора, вказане не свідчить про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні подання інспектора Підволочиського районного сектору з питань пробації. Крім того зазначив, що не з`являвся для реєстрації з поважних причин, оскільки не має офіційного місця роботи, та заробляє на життя періодичними заробітками (допомагає по господарству за винагороду).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробувальним іспитовим строком на 2 (два) роки, обов`язки встановлені відповідно п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації).

Згідно з частинами 1-4 статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом,Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно із ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У підпункті 5.1 п.5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених щодо таких покарань, затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за №270/1560 від 19.12.2003р., зазначено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до інспекції; не порушувати громадського порядку. У разі неприбуття за викликом до інспекції без поважних причин до засудженої особи може бути застосовано привід, який здійснюється відповідними органами внутрішніх справ.

Відповідно до п.п.5.2 п.5 розділу IV Інструкції якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (частина перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Згідно п.п.5.3 п.5 розділу IV Інструкції, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

На підставі п.п.5.4 п.5 розділу IV Інструкції невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів (частина 3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку у Підволочиському районному секторі з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 10 травня 2017 року.

Згідно з листка реєстрації засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він не з`явився у такі встановлені для реєстрації дні: 04 липня 2017 року, 03 жовтня 2017 року та 07 листопада 2017 року, про що йому 04 липня 2017 року, 03 жовтня 2017 та 07 листопада 2017 року винесено застереження у виді письмових попереджень.

Крім того, ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП (протокол №636514 від 18 грудня 2017 року.

Так, судом встановлено, що за весь час відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_4 тричі не з`явився на реєстрацію до органу пробації, та один раз притягався до адміністративної відповідальності, однак у всі інші встановлені дні він виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, зокрема і систематично з`являвся до органу пробації для реєстрації.

Як вбачається з матеріалів особової справи №6/2017р., засуджений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.

За таких обставин суд вважає, що неявки засудженого ОСОБА_4 для реєстрації три рази, зважаючи на їх характер, обставини та наслідки, не можуть вважатися невиконанням обов`язку щодо періодичного з`явлення для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та ствердно і однозначно свідчити про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення, а відтак бути достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого.

З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України, ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України та керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання інспектора Підволочиського районного сектору з питань пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 повернути Підволочиському районному сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1