УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року м. Запоріжжя
В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому зазначає про відсутність його виклику та допиту у якості потерпілого у кримінальному провадженні, не вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки тощо.
В судовому засіданні, здійсненого в режимі відеоконференції, у зв`язку з технічними неполадками ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свою скаргу підтримує та наполяє на її задоволенні.
Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Оскільки неявка слідчого або прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги у їх відсутності, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України вважав за можливе розглянути скаргу у їх відсутність.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення заявника в обґрунтування доводів і вимог скарги, вивчивши скаргу на долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.05.2018 року, слідчим суддею зобов`язано посадових осіб Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області внести відомості про скоєння кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 02.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у відповідності до ст. 214 КПК України (аркуш к.п. 13).
Однак, з оглянутих слідчим суддею матеріалів кримінального провадження не вбачається, що на момент прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим вчинені усі дії за для належного виклику на допит гр. ОСОБА_3 .
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК України, потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до слідчого а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК України, слідчий під час досудового розслідування має право викликати потерпілого для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Як передбачено ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Однак, даних щодо виклику ОСОБА_3 , або будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення останньому повістки про виклик або ознайомлення з її змістом, матеріали кримінального провадження не містять.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Таким чином, з оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що закриваючи кримінальне провадження слідчий не виконав усі дії за для належного виклику на допит ОСОБА_3 .
Проте, як передбачено частиною 8 ст. 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дня до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексів строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Отже, слідчим суддею встановлено, що на досудовому слідстві не було допитано заявника, а тому досудове розслідування не можна вважати повним та всебічним.
Тривалість та неефективність досудового розслідування по кримінальним провадженням вже багаторазово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України та у більшості випадків судом констатовано порушення статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мащенко проти України» від 11.06.2015 року встановлено, що розслідування кримінальної справи протягом тривалого часу, яке є неефективним, поверхневим у зв`язку з недостатністю вжитих слідчим заходів, труднощами заявника в отриманні інформації про хід розслідування та участі у прийнятті процесуальних рішень, є порушенням ст. 2 Конвенції та на державу покладено обов`язок сплатити грошові компенсації.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доводи скарги обґрунтованими та доведеними під час розгляду скарги і задовольняє скаргу про скасування постанови про закриття кримінального провадження, як винесену передчасно, без дотримання вимог КПК України.
При новому розслідуванні належить виконати усі дії щодо належного виклику у кримінальному провадженні ОСОБА_3 для допиту, і в залежності від встановленого під час цього допиту прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 22, 26, 284, 303, 304, 306-307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу та матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Запорізької області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 вересня 2018 року.

Повний текст ухвали виготовлено 25 вересня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1