ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3659/16-к
Провадження № 1-в/210/1465/16

"29" серпня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Криворізькій виправній колонії № 80 за вироком Троїцького районного суду Луганської області від 28 листопада 2014 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

про застосування ст. 81 КК України,-

провівши відкрите судове засідання в порядку ст. 537, 539 КПК України, вислухавши думку сторін, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, враховуючи час, необхідний для складання повного тексту ухвали, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини,

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшла вищевказана заява.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив її задовольнити. В обґрунтування заяви зазначав, що за період відбуття покарання стягнень не мав, має заохочення. Характеризується позитивно.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви засудженого, оскільки останній своїм ставленням до праці не довів свого виправлення, а лише став на шлях виправлення, тому до нього не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.

Суд, вислухавши, прокурора, дослідивши клопотання, дослідивши особову справу засудженого, його індивідуальну програму, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин (ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покаранню виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконання громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Розглядаючи заяву ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за тяжкий умисний злочин проти власності.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що прибувши до КВК-80 ОСОБА_4 заохочень не мав, стягнень не мав. 31 березня 2016 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст. 82 КК України, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення засудженого, (а саме: засуджений лише стає на шлях виправлення), йому було відмовлено у заміні умов утримання більш м`якими.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення за період з моменту затримання з 11.08.2014 року по день набрання вироком законної сили 29.12.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що станом на 31 березня 2016 року (виписка з протоколу № 10) ОСОБА_4 лише стає на шлях виправлення.

Згідно оцінки ступеня виправлення станом на 05 липня 2016 року засуджений лише став на шлях виправлення, але не довів своє виправлення.

Дані факти не можуть свідчити, що ОСОБА_4 своїм сумлінним ставленням до праці не довів своє виправлення, тому застосування до останнього положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Також суд враховує, що п. 17 ППВСУ від 26 квітня 2002 р. зазначено, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання здійснює великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, під час судового засідання у справах цієї категорії суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, у тому числі й ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за вироком Троїцького районного суду Луганської області від 28 листопада 2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення складено та проголошено 31 серпня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_1