Справа №295/1149/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0006706 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ст. 125 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
29 листопада 2017 року близько 21 години в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час якого у ОСОБА_6 з мотивів тривалих неприязних відносин, виник злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 , яка перебувала на кухні та накинувши кофту на її голову, своєю правою рукою наніс один удар по обличчю, після чого взявши за волосся декілька разів із застосуванням фізичної сили вдарив ОСОБА_5 головою об дерев`яний стіл.

Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що потерпіла є його тещею та з останньою має неприязні відносини, оскільки вона ним не вдоволена, як зятем і постійно провокує конфлікти. Зазначив, що 29 листопада конфлікт виник між його дружиною та потерпілою, під час якого остання почала ображати його родину. Він піднявся і потерпіла побігла до кімнати бабусі, де сховалася, а він намагався потрапити в цю кімнату, але бабуся його заспокоїла і він повернувся до кімнати, де перебувала його сім`я. Потім він вирішив піти покурити і проходячи повз кухні побачив там потерпілу, з якою мав намір поговорити. Зайшов, взяв потерпілу за кофту в районі її плечей, вона повернулася до нього і без застосування фізичної сили тримав її за плечі, при цьому її кофта накрила її голову, він сказав їй, що в майбутньою розмова буде більш суворішою. В цей час до них зайшла бабуся і встала між ними, щоб розборонити, але потерпіла схопила бабусю за коси, вважаючи, що це його голова. Він однією рукою тримав потерпілу за кофту, в районі плечей, а другою рукою намагався звільнити коси бабусі, які тримала потерпіла. Зазначив, що потерпіла була у зігнутому стані і внаслідок тяганини могла вдаритися, але він навмисно їй жодного удару не наніс. В цей час потерпіла почала кричати, що в неї розбито ніс і він її відпустив, але крові на обличчі потерпілої він не бачив.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина обвинуваченого доведена показами потерпілої, свідків та дослідженими письмовими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, 29 листопада між нею та обвинуваченим виник словесний конфлікт, під час якого вона вчила його належній поведінці, але обвинувачений був агресивним і вона сховалася в спальні своєї мами, куди намагався потрапити обвинувачений, але його заспокоїли. Потім вона вийшла у своїх справах до кухні, куди зайшов обвинувачений та натягнувши її кофту на голову, почав бити по голові та об стіл, в цей час до кухні зайшла її мама, яка почала заспокоювати обвинуваченого, ставши між ними. Вона почала кричати, що розбито в неї ніс та обвинувачений її відпустив. Ствердила, що між нею та обвинуваченим тривалі неприязні відносини, але він раніше ніколи не застосовував фізичної сили.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що потерпіла це її донька, а обвинувачений чоловік її онуки. Зазначила, що між ними періодично виникають конфлікти. Зазначила, що точної дати не пам`ятає, між потерпілою та її донькою виник конфлікт через якісь вазони. Онука з дитиною, своїм чоловіком була в кімнаті і в цей час зайшла потерпіла, яка кинула на диван вазон. Обвинувачений вскочив та побіг за потерпілою, але вона сховалася у спальні. Обвинувачений намагався потрапити в цю кімнату, але вона його вмовила та заспокоїла. Потім потерпіла пішла на кухню, куди потім зайшов і обвинувачений, останній був дуже розлючений. Між ними знову виник конфлікт, під час якого обвинувачений натягнув на голову потерпілої кофту і вдарив по голові. Вона втрутилася, вставши між ними щоб розборонити. Вона відчула, що хтось схопив її за коси і обвинувачений говорив дочці щоб відпустила коси. Між ними була штовханина, обвинувачений руками нагинав потерпілу силою, а тому від його дій потерпіла могла вдаритися об стіл, який був поруч з ними. Потерпіла закричала, що в неї розбито ніс і конфлікт припинився. Вона бачила кров, яка йшла з носа потерпілої, в послідуючому ніс опух та пішли синці під очі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що обвинувачений її чоловік, а потерпіла її матір. Зазначила, що точної дати події не пам`ятає, в цей вечір вони зі своєю родиною була вдома і між нею та матір`ю виник конфлікт. Вона, її дитина, чоловік і бабуся були в кімнаті і в цей час до кімнати увійшла її матір, яка кинула в неї підвазонники та почався словесний конфлікт, під час якого потерпіла ображала її словесно, а потім стала ображати її чоловіка. Коли її чоловік піднявся, потерпіла побігла до кімнати бабусі і закрилася, а її чоловік намагався потрапити в цю кімнату, але бабуся його заспокоїла і конфлікт було вичерпано. Потім чоловік пішов покурити, а в цей час потерпіла була на кухні і зачепила його словесно, тобто провокувала на продовження конфлікту. Що відбувалося на кухні вона не бачила, оскільки з маленькою дитиною була в кімнаті і боялася її налякати цим, але чула, що бабуся теж була кухні і її чоловік кричав «відпусти коси бабусі». Конфлікт тривав декілька хвилин, після якого матір викликала поліцію. Вона бачила, що потерпіла тримала серветку біля носу і бачила кров. Зі слів чоловіка, їй відомо, що він тримав потерпілу в районі шиї, від чого її кофта насунулася на голову і вона могла під час цієї штовханини впертися носом об стіл, а бабуся їх рознімала. Зазначила, що між матір`ю та нею і її чоловіком дуже тривалий конфлікт, під час якого потерпіла навмисно провокує скандали, ображає їх, у зв`язку з чим, після події її родина пішла з дому і винаймає інше житло, щоб уникати цих скандалів.

Рапортом чергового інспектора Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області 29 листопада 2017 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те здійснено виклик за адресою АДРЕСА_3 . По прибуттю встановлено, що конфлікт та бійку припинено (а.с.44)

Рапортом чергового інспектора Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області 30 листопада 2017 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що звернулася ОСОБА_5 та повідомила, що за місцем проживання її вдарив чоловік (а.с.45).

Висновком судово-медичного експерта № 2617 від 13 грудня 2017 року у ОСОБА_5 виявлено синець на обличчі, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею та відноситься до легкого тілесного ушкодження (а.с.47).

Висновком судово-медичного експерта № 60 від 10 січня 2018 року у ОСОБА_5 виявлено синець на обличчі, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, від удару таким по обличчю, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою та відноситься до легкого тілесного ушкодження (а.с.48).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 січня 2018 року з участю потерпілої ОСОБА_5 , під час якого остання розповіла та на місці показала про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 (а.с.51-54).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 січня 2018 року з участю свідка ОСОБА_7 , під час якого остання розповіла та на місці показала про обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_6 (а.с.55-57).

Отже, вина обвинуваченого повністю доведена показами потерпілої, свідків, дослідженими письмовими доказами.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 125 ч.1 КК України, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

-
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, характеризується посередньо, має родину та малолітню дитину.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Житомирського міського відділу з питань пробації, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про призначення покарання в межах санкції статті.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд обирає йому покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 510 (п`ятсот десять) грн.
-
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1