Провадження №1-кс/447/147/18
Справа №447/380/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
встановив:
15.02.2018 року в суд надійшло клопотання слідчого про арешт майна. В обґрунтування клопотання наведено наступне. 20.01.2018 року приблизно о 18:00 годині чоловік на ім`я ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку 1300,00 гривень, які належали ОСОБА_5 , чим завдав потерпілій майнову шкоду. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено у ЄРДР за ч.1 ст.185 КК України. 14.02.2018 року в поліцію з заявою звернувся ОСОБА_6 , відоповідно до якої повідомив, що викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон та добровільно видав зазначений телефон. Зазначене майно є речовим доказом, а саме об`єктом кримінального правопорушення. З огляду на вищевикладене, з метою тимчасового позбавлення ОСОБА_6 можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати мобільний телефон для забезпечення збереження його як речового доказу, слід накласти на нього арешт.
Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, однак, згідно ч.1 ст.172 КПК України це не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов наступних висновків.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до клопотання ОСОБА_6 14.02.2018 року добровільно видав мобільний телефон. Однак, до матеріалів клопотання додано протокол огляду місця події від 14.02.2018 року згідно з яким, місцем події є службовий кабінет №7 у Новороздільському відділенні поліції. Згідно з заявою потерпілої місцем події є квартира АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.233 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Враховуючи наведене, проведення такої слідчої дії, як огляд місця події у службовому кабінеті відділення поліції не відповідає меті проведення огляду місця події, визначеній КПК України.
Згідно з заявою потерпілої ОСОБА_5 у неї викрали гроші у розмірі 1300,00 гривень. Зазначені кошти є предметом злочину і можуть бути використані як речовий доказ у кримінальному провадженні. Мобільний телефон не є предметом злочину, як зазначено у клопотанні, а отже слідчим не доведено наявності правової підстави для накладення на нього арешту.
Враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб та оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 172, 173, КПК України, слідчий суддя,
постановив:
У задоволенні клопотання відмовити.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1