Номер провадження № 11-сс/785/1232/13
Головуючий у першій інстанції Капля
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Толкаченка О.О.,

суддів Бойченка М.Є., Мельничука В.О.,

при секретарі Тьосовій Я.В.,

за участю прокурора Коблова С.С.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 та підозрюваного ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2013 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2013 року було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3, узгодженого із прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Встановлений строк дії ухвали слідчого судді 60 днів, яка припиняє свою дію 23.12.2013 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну і необґрунтовану, та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при винесенні ухвали були істотно порушені вимоги ст.ст. 176-206 КПК України. Із клопотанням слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_2 ознайомлений не був, у звязку із чим було порушено його право на захист. Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, позитивно характеризується, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є опікуном недієздатної особи та єдиним її утримувачем.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_2 також подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та винести нову ухвалу, якою закрити досудове провадження відносно нього та звільнити з-під варти.

Свої доводи мотивував тим, що не вчинював жодних правопорушень, був присутній на місці події 22.10.2013 року біля адміністративної будівлі ГУМВС України в Одеській області з метою освітити події у засобах масової інформації.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_1 та підозрюваного ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

У своїй ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_2, повідомленої йому органом досудового слідства 23.10.2013 року, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та застосував стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області строком на 60 днів з моменту його затримання, тобто з 23.10.2013 року, відмовивши при цьому у визначенні застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обовязків, передбачених КПК України, пославшись на п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Проте колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками слідчого судді. Так, ОСОБА_2, який відповідно до клопотання слідчого раніше не був засудженим, підозрюється органом досудового слідства у скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, за яке кримінальним законом передбачена відповідальність від двох до пяти років позбавлення волі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пяти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду даної справи, прокурором взагалі не зазначено про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, як виключні.

За таких обставин, суддівська колегія вважає, що у слідчого судді не було законних підстав застосовувати до ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2013 року підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована.

Однак, судова колегія не може погодитися з доводами захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 про необхідність застосувати до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання. Так, у судовому засіданні прокурор надав суду копію ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2013 року, якою було задоволено клопотання слідчого, а підозрюваному ОСОБА_2 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з покладенням на підозрюваного ОСОБА_2 обовязків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Таким чином, до ОСОБА_2 було застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що не було предметом розгляду слідчого судді по даному апеляційному провадженню, а тому вимога апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 щодо застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, не підлягає задоволенню.

Суд не погоджується і з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_2 про необхідність закриття досудового розслідування у відношенні ОСОБА_2, оскільки предметом розгляду слідчого судді було клопотання слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ні скарга ОСОБА_2 з відповідними вимогами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_1 та підозрюваного ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2013 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2013 року про обрання підозрюваному ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3, узгодженого із прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_4, про застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

О.О. ОСОБА_5 ОСОБА_6 Мельничук

Копія вірна.

Суддя О.О. Толкаченко