н/п 1-кс/640/8178/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.07.2013, автомобіль марки «Kia» модель «Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі вище викладеного, органом досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 04.10.2017.
Сторона обвинувачення зазначає, що 05.10.2017 клопотання про арешт майна та клопотання про дозвіл на проведення огляду поштою були направлені до Київського районного суду м. Харкова, яке було доставлено 09.10.2017. 09.10.2017 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , винесено ухвалу про дозвіл на огляд автомобілю повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків, яку отримано процесуальним керівником 10.10.2017 о 15.53 годині. 09.10.2017 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , винесено ухвалу про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків, яку отримано процесуальним керівником 10.10.2017 о 15.53 годині.
В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали подане клопотання.
Власник майна підозрюваний ОСОБА_6 , та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні частково заперечували проти задоволення клопотання, в частині накладення арешт на автомобіль та ноутбук ASUS, оскільки вказане майно не належить підозрюваному.
Власник майна ОСОБА_7 частково заперечував проти задоволення клопотання, в частині накладення арешт на автомобіль, та просив передати йому на відповідальне зберігання транспортний засіб.
04.10.2017 з 19.40 год. до 20.00 год., у кабінеті №305, який знаходиться на 3-му поверсі Київського ВП ГУ НП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 04.10.2017 вилучено майно, перелічене в даному клопотаннях сторони обвинувачення (а.с. 12-13).
04.10.2017 з 20.25 год. до 21.20 год., у автомобілі марки «Kia» модель «Rio» д.н.з. НОМЕР_4 , на парковці за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 04.10.2017 вилучено майно, перелічене в даному клопотаннях сторони обвинувачення (а.с. 14-15).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2017 , на підставі ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, надано дозвіл на огляд автомобілю марки «Kia» модель «Rio» д.н.з. НОМЕР_4 на парковці за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с. 16-17).
Згідно розписки прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_15 , вказана копія ухвали отримана ним 10.10.2017 о 12.53 год. (а.с. 8).
Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків слідчим не порушено, оскільки клопотання про арешт майна подано до канцелярії суду 12.10.2017 о 14.07 год (а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення оглядів, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколів огляду майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягають задоволенню.
Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягають задоволенню.
При цьому, враховуючи викладене, положення ст. 132, ч. 4 ст.173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на автомобіль марки «Kia» модель «Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ - « НОМЕР_2 », виданого на ім`я ОСОБА_7 строком на двадцять днів, тобто до 31.10.2017 включно. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження. Даних, щодо накладення арешту на вказаний засіб поза межами визначеного строку, стороною обвинувачення не надано.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 04.10.2017 за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, а саме автомобіль марки «Kia» модель «Rio» д.н.з. НОМЕР_1 з ключами та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ - « НОМЕР_2 », виданого на ім`я ОСОБА_7 строком на двадцять днів, тобто до 31.10.2017 включно.
Визначити місцем зберігання автомобіля марки «Kia» модель «Rio» д.н.з. НОМЕР_4 , строком на двадцять днів, тобто до 31.10.2017 включно - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1