В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005531 від 17 серпня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в :

10 березня 2017 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зловживання довірою, умисно, з корисливих мотивів, під приводом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон, не маючи на меті виконання замовлення, отримав від ОСОБА_6 в якості авансу грошові кошти в сумі 2000 гривень, що належали останній, але замовлення не виконав та грошові кошти не повернув, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

Після чого, в кінці травня 2017 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зловживання довірою, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, під приводом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон, не маючи на меті виконання замовлення, отримав від ОСОБА_9 в якості авансу грошові кошти в сумі 7000 гривень, що належали останній, але замовлення не виконав та грошові кошти не повернув, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

Продовжуючи свої злочинні дії, 15 червня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля ТЦ «Чайка» за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, 16, шляхом зловживання довірою, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, під приводом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон, не маючи на меті виконання замовлення, отримав від ОСОБА_4 в якості авансу грошові кошти в сумі 3500 гривень, що належали останньому, але замовлення не виконав та грошові кошти не повернув, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

29 серпня 2017 року, близько 20 год. 30 хв,. перебуваючи на автомобільному вокзалі за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 40, шляхом зловживання довірою, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, під приводом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон, не маючи на меті виконання замовлення, отримав від ОСОБА_7 в якості авансу грошові кошти в сумі 4000 гривень, що належали останньому, але замовлення не виконав та грошові кошти не повернув, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном (шахрайство), та у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчиненими повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав повністю при обставинах, зазначених в обвинувальному акті та вироку суду.

Вказав, що 10 березня 2017 року, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон отримав від ОСОБА_6 в якості авансу 2000 гривень, але замовлення не виконав та гроші не повернув.

В кінці травня 2017 року, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , під приводом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон, не маючи на меті виконання замовлення, отримав від ОСОБА_9 в якості авансу гроші в сумі 7000 гривень, але замовлення не виконав та гроші не повернув.

15 червня 2017 року, перебуваючи біля ТЦ «Чайка» за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, 16, під приводом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон, отримав від ОСОБА_4 в якості авансу гроші в сумі 3500 гривень, але замовлення не виконав та гроші не повернув.

29 серпня 2017 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи на автомобільному вокзалі за адресою: АДРЕСА_4 , під приводом надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон, отримав від ОСОБА_7 в якості авансу гроші в сумі 4000 гривень, але замовлення не виконав та гроші не повернув.

Окрім того вказав, що у вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, повністю відшкодував потерпілим завдану шкоду, тому просить застосувати до нього закон України "Про амністію у 2016 році" та звільнити від призначеного покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 вказав, що 15 червня 2017 року надав ОСОБА_8 в якості авансу за надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон 3 500 гривень, які ОСОБА_8 йому не повернув.

Потерпіла ОСОБА_9 вказала, що в кінці травня 2017 року надала ОСОБА_8 в якості авансу за надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон 7 000 гривень, які ОСОБА_8 йому не повернув.

Потерпіла ОСОБА_6 вказала, що 10.03.2017 року надала ОСОБА_8 в якості авансу за надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон 2 000 гривень, які ОСОБА_8 йому не повернув.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 вказав, що 29 серпня 2017 року надав ОСОБА_8 в якості авансу за надання посередницьких послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон 4 000 гривень, які ОСОБА_8 йому не повернув.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вказали, що матеріальна шкода, завдана їм неправомірними діями ОСОБА_8 відшкодована в повному обсязі. Просять не позбавляти ОСОБА_8 волі та застосувати Закон України "Про амністію у 2016 році".

Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши обвинуваченого та потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України - умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном (шахрайство), та ч. 2 ст. 190 КК України - умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, відшкодування збитків потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIII від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

Згідно п. "в" ст. 1 вказаного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, злочини вчинені до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачений ОСОБА_8 просить застосувати відносно нього акт амністії, вказав, що має двох малолітніх дітей доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії № НОМЕР_1 , видане 27.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції) та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 09.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції)

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

Обвинувачений ОСОБА_8 дав згоду на застосування відносно нього амністії.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_8 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 , ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання :

- за ч. 1 ст. 190 КК України - 1(один) рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді - 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази, та судові витрати - відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1