АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2116/17 Справа № 202/6041/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001659 від 14.08.2017 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселий Поділ П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1.07.12.2010 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2.23.06.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

3. 27.08.2012 року Ялтинським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

4.16.12.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

5.24.01.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

6.21.03.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченої: ОСОБА_7
захисника : ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2017 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави кошти за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 170 гривень.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно вироку суду першої інстанції, 14 серпня 2017 року о 16 годині 50 хвилин, обвинувачена ОСОБА_7 прибула до приміщення торгівельного залу оптово-роздрібного магазину «Фуршет», за адресою: м. Дніпро, вул. М. Міхновського, 8, яке належить дочірньому підприємству «Рітейл Вест», де побачила прилавок з солодощами, серед яких продукцію торгової марки «Milka» в кількості 19 одиниць, де в цей час у неї раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно. Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала 19 плиток шоколаду «Milka», загальною вартістю 486 гривень 21 копійка.

При перетинанні касової зони ОСОБА_7 , не заплатила за вказаний товар, тим самим намагалась викрасти шоколадні плитки, однак довести злочин до кінця та розпорядитись викраденим майном обвинувачена ОСОБА_7 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана на місці вчинення злочину працівниками охорони ДП «Рітейл Вест».

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання, вважати засудженою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2017 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 день. В іншій частині вирок прокурор не оскаржує.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор посилається на вимоги ч. 3 ст. 68 КК України та зазначає, що у разі засудження за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.

В апеляційній скарзі прокурор звертає увагу, що санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Тобто, максимальне покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України не може перевищувати 3 років 4 місяців позбавлення волі.
На думку прокурора, суд першої інстанції всупереч зазначеним вимогам призначив покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК у виді 4 років позбавлення волі, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора з наступних підстав.

Справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону.

Згідно до ч. 3 ст. 68 КК у редакції Закону від 15 квітня 2008 р. № 270-VI «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК.

Відповідно п. 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі засудження за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. При цьому, призначаючи особі покарання згідно з частинами 2 і 3 статті 68 КК, у вироку суд повинен наводити відповідні мотиви, посилатися на статтю 69 КК у такому разі не потрібно.
Призначаючи покарання за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, не врахував вимоги ч.3 ст. 68 КК України, у зв`язку з чим, вирок суду першої інстанції підлягає зміні та відповідно як і зазначав прокурор в апеляційній скарзі, покарання слід призначити у відповідності до вимог ч.3 ст. 68 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним ( відповідним) характеру вчинення дій, їх небезпечності та даним про особу, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про призначення мінімального строку покарання та враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності , тому в даному випадку слід призначити покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України відповідно до вимог ч.3 ст. 68 КК України у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, остаточно призначивши за сукупністю вироків - 4 років 1 день позбавлення волі. Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєння нового злочину,тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України змінити.
Вважати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки 4( чотири) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 день.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4