Справа № 148/1993/17
Провадження №1-кп/148/276/17
07 грудня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горишівка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Торків Тульчинського району Вінницької області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, непрацюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

22 жовтня 2017 року близько 15:30 год. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою зі своєю дружиною ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), на власному мотоблоку марки «ZUBR HT135Е» із причепом, без реєстраційного номеру поїхали в с. Сільницю до поля № 1, яке належить СТОВ «Авангард», на якому росла кукурудза. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу здійснили крадіжку кукурудзи в качанах вагою 400 кг., згідно довідки СТОВ «Суворовське» станом на 22.10.2017 року вартість 1 тонни кукурудзи в качані становить 3000 грн., які помістили в 11 поліетиленових мішки. Після цього вказані мішки з кукурудзою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 помістили на причіп власного мотоблоку, який був схований на окраїні лісового масиву, де і були затримані працівниками СТОВ «Авангард». Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виколали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду надали однакові пояснення про те, що 22 жовтня 2017 року вони в лісі збирали гриби, коли на одному із полів, належних СТОВ «Авангард», побачили рослину кукурудзи. Тоді вони вирішили заволодіти певною частиною даних рослин, про що попередньо домовились. Близько 15:30 год. вони поїхали на власному мотоблоку марки «ZUBR HT135Е» із причепом в с. Сільницю до поля, яке належить СТОВ «Авангард», та здійснили крадіжку кукурудзи в качанах, які помістили в 11 поліетиленових мішки та перенесли їх і помістили на причіп власного мотоблоку, який був схований на окраїні лісу. Там і були затримані працівниками СТОВ «Авангард» та поліцейськими. Щиро розкаялись у вчиненому, просили суворо не карати їх, зазначивши, що шкода ними відшкодована.
Представник потерпілої особи ТОВ «Авангард» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду розгляду повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він просить провести судовий розгляд кримінального провадження у його відсутність та призначити обвинуваченим покарання згідно закону.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч.3 ст.349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинувачених, як належні, допустимі та достатні докази їх вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , корисливий мотив та мету, таємний спосіб, попередню змову.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватими.
Надавши юридичну оцінку діям обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розслідуванню злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , вимог ч. 3 ст. 68 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування призначеного покарання та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням та одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Саме таке рішення, на думку суду, в даному випадку буде справедливим.
Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розслідуванню злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої ОСОБА_5 , вимог ч. 3 ст. 68 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбування покарання та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням та одночасним покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть її виправленню.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Підстав для обрання запобіжних заходів відносно обвинувачених до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мотоблок марки «ZUBR HT135Е» жовтогарячого кольору із причіпом, 11 поліетиленових мішків білого кольору, наповнених кукурудзою повернути їх законним володільцям, скасувавши з них арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.10.2017 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1