Справа № 135/334/18
Провадження № 1-кс/135/91/18
УХВАЛА

Іменем України

14.03.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши в м. Ладижин клопотання слідчого Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Бершадської місцевої прокуратури у Вінницькій області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення слідчих дій по кримінальному провадженню № 0000055, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2018 року за ознаками ч.1 ст. 357 КК України, майно а саме: пластикову картку банку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , а також електронну картку соціальної допомоги ПАТ «Миронівський хлібопродукт», які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, мешканцю АДРЕСА_1 .

Слідчий вважає, що пластикову картку банку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , а також електронну картку соціальної допомоги ПАТ «Миронівський хлібопродукт» є предметом злочину а тому підлягають арешту.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 13.03.2018 року до Ладижинського ВП з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 в якій просить прийняти міри до ОСОБА_6 , яка 19.02.2018 року за місцем його проживання здійснила крадіжку його банківської пластикової картки «Приватбанк».

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, при цьому зазначив, що жодних слідчих дій із вилученими картками не планується проводити, їх арешт необхіден лише тому, що вони є речовим доказом по справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття особи в якої вилучено майно, не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.
Ладижинським відділенням поліції Бершадського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 13.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, в якому було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетна ОСОБА_7 , яка добровільно видала пластикову картку банку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , а також електронну картку соціальної допомоги ПАТ «Миронівський хлібопродукт».

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення особи за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 171 КПК України,у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Матеріалами клопотання не доведено необхідності збереження банківської картки та соціальної картки в поліції, при тому, що слідчий пояснив, що в подальшому жодних слідчих дій із виявленими згідно протоколу вилучення пластиковими картками не планується проводити.
Крім того, слідчий суддя, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, те, банківська картки може використовуватись законним власником для отримання соціальних виплат, а також те, що слідчим не доведено необхідності проведення будь-яких слідчих дій із пластиковими картками (зняття з них слідів, проведення експертизи, тощо) чи обставин що можуть свідчити про їх приховування наявним власником, пошкодження, зникнення чи знищення, клопотання про арешт пластикових карток не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 - відмовити.
Пластикову картку банку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , а також електронну картку соціальної допомоги ПАТ «Миронівський хлібопродукт», повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: