Справа № 761/1608/18
Провадження № 1-кс/761/1396/2018
У Х В А Л А
Іменем України
29 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
18 січня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: нежитловий будинок, загальною площею 1071 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ Шевченківського УП ГУ НП України в місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розпочате за фактом незаконного заволодіння об`єктами нерухомого майна.

Під час розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діють у злочинній групі, здійснюють підготовку фіктивних документів на об`єкти нерухомого майна (житловий та нежитловий фонд), а саме шляхом підробки біржових угод, інформаційних довідок з БТІ м. Києва та Київської області, підробки паспортів, ідентифікаційних кодів, технічних паспортів на приміщення, замовляють фіктивні грошові оцінки приміщення, здійснюють пошук державних реєстраторів та приватних нотаріусів через яких згодом здійснюють операції з відчуження нерухомості з використанням підроблених документів. Займаються пошуком підставних осіб, на яких виготовлені підроблені документи та квартири та приміщення, та координацією їх дій у нотаріуса.

За аналогічною схемою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи заволоділи об`єктами нерухомого майна.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що нежилий будинок, загальною площею 1071 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок укладення договору купівлі-продажу нежитлового будинку між ОСОБА_8 , яка виступає як продавець, та ОСОБА_9 покупцем, перейшов у власність останньої, що 14.02.2017 року посвідчено ПН КМНО ОСОБА_10 .

На підтвердження права власності на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_8 було надано Договір дарування від 3.01.2015 року, за яким дарувальник Компанія «Гренітрейд Інк» («GranitradeInk», зареєстрований офіс якої знаходиться за адресою: 800 Н, СтейтСтріт, оф.402, м. Довер, штат Делавер, 199010, США (800 N, StateStreet, Suite 402, Dover, DE, 19901, USA)) в особі директора ОСОБА_11 (SandorHati, паспорт для виїзду за кордон P. HUN, НОМЕР_1 , виданий 27 січня 2012 року, Будапешт 08) безоплатно передав обдаровуваному громадянці України ОСОБА_8 нежилий будинок загальною площею 1071 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка (кадастровий номер :69:226:0002), на якій розташований об`єкт нерухомості, відповідно до Довідки №2 від 12 листопада 2015 року, наданої Департаментом земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) має загальну площу 1975 кв.м. й надана ТОВ «Господарська асоціація Альянс-Груп-Інтернешнл» в довгострокову оренду на 49 років для експлуатації та обслуговування офісно-банківської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 за договором оренди від 08 грудня 1998 року №69-05-00019).

На підтвердження наявності повноважень ОСОБА_11 на укладення договору, було надане Свідоцтво про підтвердження повноважень посадових осіб компанії «Гренітрейд Інк» («GranitadeInk») від 17.09.2015 року, наданого ШеннонЛ.Хенкі-Дав, засвідченого Хезер Мелісою Шенк, державним нотаріусом штату Делавер 17.09.2015 року та апостильованого 24.09.2015 року 10125444, Джеффрі В. Баллок, Державним секретарем штату Делавер, США.

В ході огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що зазначений об`єкт нерухомого майна, як і його колишня власниця - ОСОБА_8 згадується в переписці між підозрюваними по справі №0008986 ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якій обговорюється статус та призначення майна й спосіб його подальшого використання зазначеними особами.

На даний час, наявні достатні підстави вважати, що нежилий будинок, загальною площею 1071 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 має відношення до підозрюваних, може бути об`єктом, набутим кримінально протиправним шляхом й на підставі цього може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні № 0000001.

Зібраними в ході досудового розслідування даними підтверджено що вказане нежитлове приміщення відповідає критеріям ст. 170 КПК України та наявні ризики, визначені ч. 7 ст. 170 КПК України щодо негативних наслідків стосовно даного об`єкту нерухомого майна.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання ризикам у вигляді подальшого відчуження майна третім особам з метою знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на згадане нерухоме майно.

В судове засідання прокурор не з`явилась.

Неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0000001, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор у клопотанні просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитловий будинок, загальною площею 1071 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, оскільки відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

При цьому, у клопотанні зазначено, що підставою для накладення арешту на згадане нерухоме майно є обставини, які були здобуті в ході огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого встановлено, що зазначений об`єкт нерухомого майна, як і його колишня власниця - ОСОБА_8 згадується в переписці між підозрюваними, у кримінальному провадженні №0008986, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в якій обговорюється статус та призначення майна й спосіб його подальшого використання зазначеними особами.

Однак, дані, здобуті в межах кримінального провадження №0008986, не можуть бути враховані як докази в межах кримінального провадження №0000001, оскільки, вони були здобуті в межах іншого кримінального провадження.

А тому, прокурор, порушуючи питання про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: нежитловий будинок, загальною площею 1071 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про які внесено до ЄРДР, однак не довела, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки нею не надано даних, які б давали підстави вважати, що вони було об`єктом кримінального правопорушення, набуте внаслідок злочинних дій, або було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000001.

Так, чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно, з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні прокурора, яка звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Окрім того, хоча прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначила, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, при цьому, в наявних у слідчого судді матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання речовими доказами згаданого майна.

Відсутність постанови про визнання речовими доказами, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок прокурора про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких вона дійшла такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.

З огляду на наведене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: нежитловий будинок, загальною площею 1071 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя