н/п 1-кс/640/7407/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зі слів перебуваючого в цивільному шлюбі та має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого, останній раз 09.08.2006р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі, звільненого з Первомайської ВК 04.06.2009 р. після відбуття строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
13.09.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Харківській установі виконання покарань (№27) Управління Державної пенітенціарної служби в Харківській області.
При цьому, ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснював в телефонній розмові координаційну діяльність з ОСОБА_11 , повідомивши останньому місце зустрічі з потерпілим та суму грошових коштів, яку ОСОБА_11 повинен був отримати від потерпілого.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом омани (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
11.09.2017 о 16:00 ОСОБА_5 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12.09.2017 о 15:35 ОСОБА_5 згідно вимог ст.ст. 42,276-278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Слідчий вказав, що в ході досудового розслідування зібрані достатні докази, які вказують на факт вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, а саме його вина підтверджується: заявою ОСОБА_12 ; протоколами огляду місця події від 11.09.2017; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.09.2017; протоколом допиту потерпілого від 11.09.2017; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 12.09.2017; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.09.2017; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 12.09.2017.
Сторона обвинувачення зазначила, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років; наявністю обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи похилого віку; ніде не працює і, відповідно, законного джерела доходів і засобів до існування не має, що може спонукати ОСОБА_5 до вчинення нових умисних корисливих злочинів; офіційно не одружений, за місцем реєстрації не проживає, на протязі останніх двох місяців проживає на орендованій квартирі, отже, може в будь-який час залишити місце тимчасового проживання; обізнаний про анкетні дані потерпілого, через що має можливість впливати на останнього з метою надання ним необхідних для підозрюваного показів; фактом того, що на даний час, достовірно не встановлено з якої саме СІМ-карти здійснювався дзвінок потерпілому, отже мається ризик, що підозрюваний може знищити саме ту СІМ-карту, з якої здійснювався дзвінок потерпілому.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, визнання ним вини та співпрацю зі слідством, наявність місця проживання та реєстрації, дружини та трьох малолітніх дітей, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі.
11.09.2017 о 16:00 ОСОБА_5 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12.09.2017 о 15:35 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме слідчий не вказав, яким чином підозрюваний ОСОБА_5 може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Згідно з п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Як зазначено вище ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.190 КК України лише 12 вересня 2017 року. Даних про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину - матеріали клопотання не містять.
Таких доказів стороною обвинувачення не надано й в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Крім того, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведених ризиків.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді; вказаних вище даних про особу підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає на необхідне заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, суду, в межах строку досудового розслідування на 58 (п"ятдесят вісім) днів, тобто до 09 листопада 2017 року.
Керуючись ст.ст. 107, 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ :
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в межах строку досудового розслідування, на строк 58 (п"ятдесят вісім) днів, тобто до 09 листопада 2017 року.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із м.Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Ухвалу направити для виконання до відділення органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 через слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав: ________________ 2017 року ___ год. ___ хв. ___________
( ОСОБА_5 )