Справа № 683/1905/17
1-кп/683/180/2017

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росолівці Красилівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку 2015 року (точної дати слідством не встановлено) в одному з магазинів у м. Хмельницькому придбав стартовий пістолет «ROHMRG-96» калібру 9 mm Р.А.К., який, переніс до місця свого постійного проживання по АДРЕСА_2 , де став його зберігати.
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам п. п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576,а також п. п. 9.1, 9.2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 11.08.1998 № 622, у першій декаді грудня 2016 року, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , без відповідного дозволу, за допомогою викрутки видалив заглушку з каналу вказаного стартового пістолета, переробивши його таким чином у вогнепальну зброю - короткоствольний, гладкоствольний самозарядний пістолет «ROHMRG-96» калібру 9 mm Р.А.К.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконній переробці вогнепальної зброї, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263-1 КК України.
Окрім цього,з першої декади грудня 2016 року, а саме, з часу незаконної переробки у вогнепальну зброю - короткоствольного гладкоствольного самозарядного пістолета ««ROHMRG-96» калібру 9 mm Р.А.К., обвинувачений ОСОБА_4 , діючи усупереч вимог законодавства, а саме:
-п. п. 21, 22 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, згідно з якими поліція відповідно до покладених на неї завдань: п. 21) здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ; 22) здійснює у визначеному законом порядку приймання, зберігання та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої вогнепальної, газової, холодної та іншої зброї, боєприпасів, набоїв, вибухових речовин та пристроїв, наркотичних засобів або психотропних речовин;
-п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576(далі - Положення про дозвільну систему), відповідно до якого вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини належать до предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система;
-п. 9 Положення про дозвільну систему, відповідно до якого видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, а саме, на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони здійснюється у порядку, визначеному МВС;
-п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998(далі - Інструкція № 622 від 21.08.1998), згідно з яким здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв;
-п. 2.3.3 Інстукції № 622 від 21.08.1998, відповідно до якого на придбання, зберігання і носіння громадянами України мисливської гладкоствольної зброї, основних частин зброї, бойових припасів до неї, пневматичної, холодної та охолощеної зброї дозволи видають міськрайоргани внутрішніх справ;
-п. 8.1. Інструкції № 622 від 21.08.1998, відповідно до якого дозвільна система, що здійснюється органами внутрішніх справ, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам, розпочав незаконно носити і зберігати її при собі без передбаченого Законом дозволу.
02.06.2017 біля 20 год. 50 хв. в ході огляду автомобіля марки «Опель Фронтера», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_4 , проведеного в м. Старокостянтинові по вул. Грушевського, працівниками поліції було виявлено та вилучено вказаний вище пістолет, який відповідно до висновку експерта є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом виготовленим шляхом переробки саморобним способом (видалення захисних елементів ствола), сигнального (стартового) пістолета «ROHMRG-96» калібру 9 mm Р.А.К., виробництва Німеччини та придатний для проведення пострілів набоями виготовленими із шумових набоїв, калібру 9 mm Р.А.К., шляхом спорядження кулею із свинцевого сплаву діаметром 6,8 мм., масою 1,5г., який останній носив та зберігав при собі без передбаченого Законом дозволу.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого Законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
28 липня 2017 року між першим заступником керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності адвоката ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.
Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 1 ст. 263-1 КК України позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено 4 роки позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком згідно ч. 3 ст. 75 КК України.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.
Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Захист не заперечив проти затвердження угоди.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Узгоджене угодою про визнання винуватості покарання для обвинуваченого визначене за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а також існують фактичні підстави для визнання ним винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних матеріальних та процесуальних підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 1 ст. 263-1 КК України позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 4 роки позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком згідно ч. 3 ст. 75 КК України.
При визначенні тривалості іспитового строку суд визнає критерієм його тривалості такий проміжок часу, який необхідний для того, щоб обвинувачений ОСОБА_4 довів своє виправлення без реального відбування покарання, а також, зокрема, з врахуванням характеру і ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, тому вважає обґрунтованим встановити іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 1484 грн. 40 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 473, 475 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, та призначити йому покарання:
- ч. 1 ст. 263 КК України чотири роки позбавлення волі
- ч. 1 ст. 263-1 КК України три роки шість місяців позбавлення волі
Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1484 грн. 40 коп.
Речовий доказ: пістолет «ROHMRG-96» калібру 9 mm Р.А.К. знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя _______________