пр. № 1-кс/759/3527/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007152 від 13.07.2016 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, розглянувши в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2017 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 28.01.2015 по 17.03.2015 року ОСОБА_3 перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснив авторизацію свого електронного кабінетуOffice ID DNKU 23258 в автоматизованій системі бронювання проїзних (перевізних) документів «GDS Amadeus» та за допомогою встановлених команд здійснив бронювання та виписку проїзних документів (авіа квитків) загальною кількістю 29 штук. Обравши форму оплати кредитною карткою. ОСОБА_3 повторно здійснив несанкціоноване втручання з свого електронного кабінету Office ID DNKU 23258 в автоматизовану систему «GDS Amadeus», яке виразилось в ручному введенні інформації, а саме коду авторизації банку N095611, N520686, N421362, N490339, що призвело до спотворення процесу обробки інформації. В результаті чого введення зазначеного коду авторизації банку в ручному режимі, автоматизована система бронювання проїзних (перевізних) документів «GDS Amadeus» не відіслала запит до банку-емітенту для перевірки наявності грошових коштів на рахунку платника та здійснила відпуск проїзного документа без оплати за нього. Тобто, ОСОБА_3 повторно здійснив несанкціоновані дії, що завдали значної шкоди на загальну суму 1 508 417,00 (один мільйон п`ятсот вісім тисяч чотириста сімнадцять) гривень з інформацією в автоматизованій системі «GDS Amadeus», до якої він мав доступ, з метою оформлення проїзного документа безоплатно. Розпорядившись даними проїзними (перевізним) документами на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 362 КК України.

Як вбачається із наданих матеріалів суду клопотання про обрання запобіжного засобу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , яке надійшло до суду 25.10.2017 р. не вручено як і повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте, відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2017 р. у клопотанні слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_3 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_3 , яке було подано до суду одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взаємопов`язані, крім того, як було встановлено судом клопотання про обрання запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 не вручено як і повідомлення про підозру, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , 20.06.1977 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1