Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/336/18

Справа № 711/909/18

08 лютого 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_3 , слідчий - ОСОБА_4
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на постанову слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0001998,

ВСТАНОВИВ:

Захисник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову від 24.01.2018р. слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання захисника від 19.01.2018р. №19-01-КЛ-1/2018 та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 здійснити тимчасовий доступ, вилучити, оглянути та долучити до матеріалів кримінального провадження інші документи з підписами ОСОБА_6 , за період з 2003 по 2014р.р., зокрема: декларації про доходи за 2004-2007рр., що були надані ОСОБА_6 до ГПУ, всі документи, заяви, заповнені бланки на отримання ним закордонних паспортів та паспорту громадянина України, всі документи з підписом ОСОБА_7 , надані ним до ДПА, у тому числі, щодо сплати ним податків, всі документи з підписом ОСОБА_7 , надані ним в МВС для отримання посвідчення водія, докуреним, що були подані до Пенсійного фонду України та його відділень у зв`язку із оформлення та отримання пенсії, процесуальні документи у матеріалах кримінальних справ (проваджень), у яких ОСОБА_6 приймав процесуальні рішення.

В обґрунтування скарги зазначено, що відмова слідчого у проведення дій, про які просив захисник у своєму клопотанні від 19.01.2018р. є незаконною і немотивованою. При цьому на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування зупинено, а відтак слідчий не мав права вчиняти будь-яких процесуальних дій до його поновлення. Не погоджуючись з правомірністю дій та законністю винесеної постанови захисник звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який також є захисником ОСОБА_6 , підтримав доводи скарги і наполягав на її задоволенні. Пояснив, що сторона захисту не має можливості самостійно отримати вищезазначені документи зі зразками підписів та почерку ОСОБА_6 , які не були долучені під час проведення експертами КНДІСЕ відповідних почеркознавчих досліджень і цеє порушенням права на захист ОСОБА_6 від необґрунтованого обвинувачення, що в подальшому матиме суттєві негативні наслідки для держави. Потреба в отриманні таких документів обумовлюється незгодою сторони захисту з висновками проведеною у кримінальному провадженні судової почеркознавчої експертизи, оскільки для її проведення не було надано належних зразків підпису ОСОБА_6 .. Просив задля реалізації принципів верховенства права та використання права на ефективний засіб юридичного захисту задовольнити вимоги скарги.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 , зауваживши, що його постанова від 24.01.2018р. є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення захисника та слідчого, дослідивши надані слідчому судді докази в обґрунтування доводів скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим підрозділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001998.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено на підставі постанови прокурора від 20.12.2017р. у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного ОСОБА_6 ..

19.01.2018р. захисником ОСОБА_5 на ім`я слідчого ОСОБА_4 направлено клопотання, в якому він просив здійснити тимчасовий доступ, вилучити, оглянути та долучити до матеріалів провадження інші документи з підписом ОСОБА_6 за період з 2003 до 2014 р.р., згідно переліку в такій заяві. В обґрунтування клопотання було зазначено, що наявний в кримінальному провадженні висновок експерта за наслідками проведення почеркознавчої експертизи на предмет з`ясування відповіді на питання «ким виконаний підпис у графі «Замовник (інвестор» ОСОБА_6 » в нижній частині таблиці техніко-економічних показників будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 чи іншою особою або особами» є недостовірним, оскільки експертам не були надані умовно-вільні та експериментальні зразки підпису ОСОБА_6 , та не надані належні вільні зразки підпису, що є необхідним через широкий діапазон варіативності підпису ОСОБА_6 ..

За наслідками розгляду такого клопотання слідчим ОСОБА_4 винесено постанову від 24.01.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого захисник звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.
В цьому контексті слід враховувати, що кримінальне провадження ґрунтується на презумпції невинуватості та забезпеченні доведеності вини. Відповідно до зазначеного принципу ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ст.17 КПК України). Зазначене є реалізацією державою свого обов`язку забезпечити належний ефективний юридичний спосіб захисту від публічного обвинувачення (судовий захист), що полягає у гарантуванні обов`язкового судового розгляду кримінального провадження безстороннім судом, який має підтвердити або спростувати об`єктивність висунутого обвинувачення. Саме судовий розгляд забезпечує дотримання принципу рівності сторін кримінального провадження.
Варто звернути увагу, що з огляду на зміст принципу змагальності та порядок збирання доказів в кримінальному провадженні, сторона захисту не позбавлена можливості самостійно отримувати докази, які має намір використати для спростування обвинувачення. Так частиною третьою статті 93 КПК України передбачено право сторони захисту на самостійне збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Такі докази можуть зберігатись у сторони захисту і мають бути надані стороні обвинувачення лише під час відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України.
Натомість відмова у проведенні ініційованої стороною захисту процесуальної дії, внаслідок якої можуть бути отримані докази на спростування вини підозрюваного, не допускається, оскільки в такому випадку порушуються вимоги ч.2 ст.9 КПК України. Отже вирішальним моментом для визначення необхідності проведення певної слідчої дії є не припущення можливості отримання певних доказів на підтвердження або спростування обставин, які підлягають доказуванню, а належна обґрунтованість можливості досягнення такого результату і обґрунтування необхідності участі слідчого в такій дії.

За доводами сторони захисту необхідність тимчасового доступу, вилучення та долучення до матеріалів кримінального провадження інших документів з підписами ОСОБА_6 , за період з 2003 по 2014р.р., обумовлена порушеннями, які на думку сторони захисту, були допущені під час проведення експертами КНДІСЕ відповідних почеркознавчих досліджень,порядку її проведення та достовірністю такого висновку, що обумовлюється недостатніми та необ`єктивними вихідними даними для проведення експертного дослідження.

Натомість, в цьому контексті слід звернути увагу, що експертний висновок є одним з видів доказів, який підлягає оцінці відповідним суб`єктом кримінального провадження на різних його стадіях за наслідками якої такий суб`єкт приймає відповідне процесуальне рішення. Оцінка обставин, викладених в експертних висновках є правом сторін кримінального провадження і здійснюється відповідно до ст.94 КПК України.

У разі складання обвинувального акту та його розгляду судом, оцінку змісту експертного висновку з точки зору його належності, допустимості та достовірності здійснюватиме суд і сторона захисту матиме можливість висловити свої заперечення щодо значення такого експертного висновку, в тому числі і щодо об`єктивності вихідних даних. Якщо за наслідками дослідження такого доказу суд прийде до висновку, що такий доказ отриманий з порушенням процедури, передбаченої законом, або ґрунтується на необ`єктивних вихідних даних, то це може бути підставою для визнання такого доказу недопустимим чи неналежним, внаслідок чого такий доказ не може бути використаний для доведення обставин кримінального провадження і на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже доводи сторони захисту про порушення стороною обвинувачення процедури збирання доказів, як обставина, що свідчить про порушення права на захист, є необґрунтованими.

При цьому слід звернути увагу, що функція підтримання державного обвинувачення належить виключно прокурору. З огляду на зміст презумпції невинуватості та мету і завдання кримінального провадження сторона обвинувачення має право не досліджувати запропоновані стороною захисту докази, якщо на думку обвинувачення такі докази не мають значення для кримінального провадження (обставин, що підлягають доказуванню) і не впливають на правомірність процесуального рішення прокурора за наслідками закінчення досудового розслідування. Натомість в такому випадку саме на сторону обвинувачення покладається ризик об`єктивної неправомірності прийнятого процесуального рішення (обвинувального висновку, постанови про закриття кримінального провадження т.і.) без врахування таких доказів, якщо внаслідок здійснення судового контролю буде встановлено, що такі докази мають істотне значення для кримінального провадження і спростовують правомірність висунутого обвинувачення, або іншого процесуального рішення прокурора за наслідками досудового розслідування. Діюче кримінальне-процесуальне законодавство не пов`язує ознаку допустимості доказів з фактом їх дослідження органом досудового розслідування, а отже будь-які докази можуть бути використані стороною захисту на будь-якій стадії кримінального провадження під час здійснення судового контролю, коли доводи обвинувачення оцінюються судом (слідчим суддею) на предмет об`єктивності висунутої підозри чи обвинувачення. Визначальною умовою є обізнаність сторони обвинувачення про наявність таких доказів.
За таких обставин доводи захисника, що внаслідок відмови у задоволенні його клопотання про тимчасовий доступ та долучення до матеріалів провадження певних документів сторона обвинувачення обмежує право підозрюваного на захист та ефективний засіб юридичного захисту є необґрунтованими, оскільки це не позбавляє сторону захисту на використання судового способу захисту і права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім того, слід звернути увагу, що згідно ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Отже, необ`єктивне експертне дослідження обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, є оціночною категорією, від якої залежить доведеність обставин, які є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В даному випадку сторона обвинувачення обґрунтовує наявність обставин об`єктивної сторони злочину експертним висновком за наслідками проведення експертами КНДІСЕ почеркознавчої експертизи, якою підтверджується факт виконання підписів від імені ОСОБА_6 на певних документах іншою особою. Сторона захисту заперечує цю обставину внаслідок необ`єктивності проведення експертизи, що обумовлюється відсутністю у експертів достатніх вихідних даних для проведення експертного дослідження (ненадання експертам належних і достатніх зразків підписів ОСОБА_6 ).

Отже фактично потреба у здійснення тимчасового доступу до певних документів, що зазначені у клопотанні захисника від 19.01.2018р. №19-01-КЛ-1/2018, обумовлена бажанням сторони захисту провести повторну почеркознавчу експертизу. Разом з тим, сторона захисту не обмежена самостійно залучити експерта на договірних засадах, або за сприянням слідчого судді. Збирання документів, що необхідні для проведення відповідного експертного дослідження, здійснюється особою, яка призначає експертизу. Проте, до теперішнього часу зазначене питання не вирішувалось, а отже і об`єктивної потреби у витребуванні документів для її проведення немає.

Окремо слід звернути увагу, що у випадку, якщо у сторони захисту виникне потреба у здійсненні тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні інших осіб, то питання про їх витребування також може бути розглянуте слідчим суддею одночасно при вирішенні питання про залучення експерта або після цього за клопотання сторони захисту.
За таких обставин, висновки слідчого про недоцільність та відсутність необхідності у тимчасовому доступі, вилученні та долученні до матеріалів кримінального провадження інших документів з підписами ОСОБА_6 , за період з 2003 по 2014р.р. на даній стадії кримінального провадження в даному випадку є правомірними.

Щодо доводів сторони захисту про неправомірність дій слідчого щодо розгляду клопотання під час зупиненого досудового розслідування, то варто звернути увагу, що положення ч.5 ст.280 КПК України забороняють проведення слідчих дій під час зупиненого досудового розслідування, що не є тотожним поняттю процесуальних дій. Розгляд клопотань учасників кримінального провадження та вирішення стороною обвинувачення під час зупиненого досудового розслідування інших процесуальних питань, які не є слідчими діями, законом не забороняється, а тому доводи захисника в цій частині є помилковими.

За таких обставин, постанова слідчого від 24.01.2018р. про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження та з дотриманням належної правової процедури, а тому підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 12 лютого 2018р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1