Справа № 570/3301/17
номер провадження 1-кп/570/255/2017
В И Р О К
іменем України
22 серпня 2017 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000167 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокиряни Чернівецької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу, молодшим сержантом, водієм відділення обробки інформації взводу збору, обробки і доведення розвідувальної інформації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , неодружений, який є раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом рядового складу від 11 лютого 2016 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 17 квітня 2017 року близько 15 години 00 хвилини з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без поважних причин самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував до 27 квітня 2017 року. 27 квітня 2017 року о 15 годині ОСОБА_4 добровільно з`явився до місця служби та приступив до виконання військових обов`язків.
В подальшому ОСОБА_4 27 квітня 2017 року о 21 годині з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без поважних причин самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував до 04 травня 2017 року. 04 травня 2017 року о 09 годині ОСОБА_4 добровільно з`явився до місця служби та приступив до виконання військових обов`язків.
18 серпня 2017 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 407 КК України.
У підготовчому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст.407 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді арешту на гауптвахті строком на 3 (три) місяці.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладену 18 серпня 2017 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на 3 (три) місяці.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.
.

Суддя ОСОБА_1