Справа № 405/1106/18
Провадження №1-кс/405/513/18
У Х В А Л А
м. Кропивницький 20 лютого 2018 року
Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі № 405/1106/18, 1-кс/405/512/18 за скаргою ОСОБА_3 на невнесення Кіровоградською обласною прокуратурою кримінального правопорушення до ЄРДР та визнання бездіяльності посадових осіб прокуратури Кіровоградської області,
в с т а н о в и в :
слідчим суддею ОСОБА_4 заявлений самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_3 на невнесення Кіровоградською обласною прокуратурою кримінального правопорушення до ЄРДР та визнання бездіяльності посадових осіб прокуратури Кіровоградської області (справа № 405/1106/18, 1-кс/405/512/18).
Самовідвід мотивований тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 не може розглядати дану скаргу, оскільки ОСОБА_3 систематично заявляє відводи слідчому судді ОСОБА_4 , крім того звернулась до прокуратури Кіровоградської області з заявами про вчинення суддею ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які прокурором задоволені та відомості про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР.
Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд питання щодо його самовідводу без його участі.
ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо самовідводу слідчого судді ОСОБА_4 та вказала на його безпідставність. Пояснила, що раніше заявлені відводи не носили системного характеру, а звернення до прокуратури з заявою про злочин нею здійснено у інших справах. Зазначила, що заявлення слідчим суддею самовідводів при розгляді її скарг призводить до порушення її прав та призводить до їх тривалого розгляду.
Дослідивши мотиви заявленого самовідводу, вважаю самовідвід таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні :
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Заявляючи самовідвід слідчий суддя ОСОБА_4 посилається на інші обставини, які викликають у заявника сумнів в його неупередженості, що згідно положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України передбачено як підстава для відводу. У заяві про самовідвід слідчий суддя ОСОБА_4 не зазначає про наявність особистої заінтересованості, певних прихильностей, уподобань стосовно прокуратури Кіровоградської області або ОСОБА_3 . Мотивами самовідводу слідчого судді ОСОБА_4 є систематичне заявлення ОСОБА_3 йому відводів та внесення відомостей прокуратурою Кіровоградської області до ЄРДР, за заявами ОСОБА_3 .
Проте, обставини внесення відомостей прокуратурою Кіровоградської області відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та заявлення ОСОБА_3 відводів слідчому судді при розгляді інших справ не викликають обґрунтованого сумніву в безсторонності, упередженості та необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді даної справи.
Інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді у самовідводі не наведені та у судовому засіданні не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, підстави для самовідводу слідчого судді ОСОБА_4 відсутні.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України,
п о с т а н о в и в :
відмовити в задоволенні самовідводу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 у справі № 405/1106/18, 1-кс/405/512/18 за скаргою ОСОБА_3 на невнесення Кіровоградською обласною прокуратурою кримінального правопорушення до ЄРДР та визнання бездіяльності посадових осіб прокуратури Кіровоградської області.
Матеріали клопотання № 405/1106/18, 1-кс/405/512/18 передати до канцелярії суду для передання раніше визначеному судді згідно з протоколом автоматичного розподілу справи між суддями.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5