АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/638/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №646/1320/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,
адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 7 березня 2018 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 , а саме :
2)службове посвідчення працівника поліції на ім`я ОСОБА_7 серії ХКП №008138, видане 05.04.2018 у зв`язку перебуванням на посаді начальника СПП ВР в метрополітені ГУНП в Харківській області;
3)телефон ІРНОNЕ 6S (іmеі встановити неможливо у зв`язку з технічними проблемами);
4)грошові кошти у сумі 3550 грн.
Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 07 березня 2018 року під час обшуку помешкання ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме: заздалегідь ідентифіковані предмети грошові кошти у сумі 4000 грн. купюрами з наступними серіями та номерами: ВГ1359255, ЗБ2565160, ВФ77220261, УЖ8225875, СМ8685117, а також купюрами по 500 грн. з наступними серіями та номерами ГЖ0434825, У37364867, ЛИ6567442, УГ2821392, У37308334, що належать фінансовому відділу УСБУ в Харківській області.
Накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, а саме:
1)будинок житловий з надвірними побудовами (реєстраційний номер 27429584) загальною площею 221,2 м2, житловою площею 130,9 м2, загальною вартістю нерухомого майна 545931 грн., що розташований на земельній ділянці площею 594 м2 за адресою: АДРЕСА_1 без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;
2)земельну ділянку площею 594 м2 за адресою: АДРЕСА_1 без заборони використання такої земельної ділянки особами, які на законних підставах проживають у будинку за за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування скарги зазначив, що проведення досудового розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу, яким він є, здійснюється органами державного бюро розслідувань. Вважає, що порушено підслідність , оскільки обшук був проведений неуповноваженою особою, а тому відповідно до ст. 87 КПК України докази, отримані внаслідок таких дій мають визнаватись недопустимими під час будь-якого судового розгляду, а тому використання цього майна в подальшому як доказу у кримінальному провадженні неможливо. Також обшук був проведений без захисника, про участь якого заявляв ОСОБА_7 . Слідчим не було надано постанови про визнання вилученого майна речовими доказами, вилучені та направлені до зберігання прокуратури грошові кошти в сумі 3550 грн. в протоколі обшуку не зазначені. Телефон також не може бути речовим доказом, а лише інформація, що міститься у ньому, яку можна скопіювати, а бо отримати з телекомунікіційних систем, в результаті технічної експертизи, для призначення та проведення якої було достатньо часу. Вказане порушує права законного власника та добросовісного набувача вказаного майна та ст. 41 Конституції України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Також не є речовим доказом службове посвідчення працівника поліції, воно є власністю ГУНП та має передаватись при відстороненні від виконання обов`язків або при звільненні до ВКЗ ГУНП. Слідчим не доведено необхідності арешту майна та наявність ризиків псування, знищення, відчуження та інш. Арешт, накладений на будинок з метою забезпечення можливої конфіскації майна незаконно арештований, оскільки конфіскація майна полягає у примусовому безоплатному вилучені у власність держави всього або частки майна, але відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено та таке майно, яке необхідне для власника майна, його членів сім`ї та осіб які перебувають на його утриманні. Тому вважає, що арешт на вилучене у нього майно накладено незаконно, потреба в подальшому арешті майна відсутня, а вилучене у мене майно підлягає поверненню.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення власника майна, його представників, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 7 березня 2018 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 , а саме :
2)службове посвідчення працівника поліції на ім`я ОСОБА_7 серії ХКП №008138, видане 05.04.2018 у зв`язку перебуванням на посаді начальника СПП ВР в метрополітені ГУНП в Харківській області;
3)телефон ІРНОNЕ 6S (іmеі встановити неможливо у зв`язку з технічними проблемами);
4)грошові кошти у сумі 3550 грн.
Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 07 березня 2018 року під час обшуку помешкання ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме: заздалегідь ідентифіковані предмети грошові кошти у сумі 4000 грн. купюрами з наступними серіями та номерами: ВГ1359255, ЗБ2565160, ВФ77220261, УЖ8225875, СМ8685117, а також купюрами по 500 грн. з наступними серіями та номерами ГЖ0434825, У37364867, ЛИ6567442, УГ2821392, У37308334, що належать фінансовому відділу УСБУ в Харківській області.
Накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, а саме:
3)будинок житловий з надвірними побудовами (реєстраційний номер 27429584) загальною площею 221,2 м2, житловою площею 130,9 м2, загальною вартістю нерухомого майна 545931 грн., що розташований на земельній ділянці площею 594 м2 за адресою: АДРЕСА_1 без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;
4)земельну ділянку площею 594 м2 за адресою: АДРЕСА_1 без заборони використання такої земельної ділянки особами, які на законних підставах проживають у будинку за за адресою: АДРЕСА_1 .
Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, вилучене під час проведеного обшуку затриманої особи та під час обшук, суд першої інстанції мотивував таку необхідність саме тим, що слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене в ході обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, є підстави вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вилучене, відповідно до протоколів обшуку майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків , які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.
Також судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.
За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.
Керуючись ст.ст.392,405,407,419,422,423 КПК України, колегія суддів,-

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 квітня 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -
Судді -