У Х В А Л А
06 жовтня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парапіна Ковилкінського району Республіки Мордовія, вищої освіти, не одруженого, працюючого помічником адвоката Московської обласної колегії адвокатів «Філіал № 28», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , посвідка на тимчасове проживання на території України НОМЕР_1 , раніше не судимого,
для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 128.1 п. «г», ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу Російської Федерації,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
Співробітниками управління кримінального розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області 03.10.2017 о 18 годині 30 хвилин затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, який розшукується компетентними органами зазначеної держави для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 128.1 п. «г», ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі за текстом КК РФ).

В подальшому, дана особа була доставлена до Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області.

Співробітниками відділу поліції, при перевірці особи ОСОБА_4 та підтвердження російською стороною перебування даної особи у розшуку на території Російської Федерації, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України 03.10.2017 складений протокол затримання даної особи.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 128.1. КК РФ, а саме наклеп, тобто розповсюдження завідомо неправдивих відомостей, що порочать честь та гідність іншої особи, при наступних обставинах:

У період з 15.04.2010 по 19.02.2013 ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 , з якою у нього склалися неприязні відносини та з вказаного часу остання проживала у своєї матері ОСОБА_8 .

Постановою мирового судді судової ділянки № 3 Ковилкінського району Республіки Мордовія від 18.01.2013 (вступив в законну силу 19.02.2013), даний шлюб був розірваний. після цього ОСОБА_4 , маючи на меті принизити людську гідність ОСОБА_7 та спричинити останній глибокі моральні страждання, 10.05.2013 о 16 годині 16 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на розповсюдження завідомо неправдивих відомостей, що порочать честь та гідність колишньої дружини ОСОБА_7 , в мережі «Інтернет» на веб сайті знайомств «mamba.ru», використовуючи ір адресу 178.45.158.143 провайдера «Ростелеком» філіал в Республіці Мордовія, закріплений за абонентом ОСОБА_9 , використовуючи гаджет, тобто технічний засіб для виходу в мережу «Інтернет», за допомогою абонентського номера НОМЕР_2 провайдера «Мегафон», зареєстрованого на ОСОБА_4 , на відкритому для публічного доступу веб-сайті знайомств «mamba.ru», створив сторінки від імені ОСОБА_7 з умовною назвою «Татьяна, 27 лет, Рак, Росія, Ковилкіно», де розмістив фотографію останньої, а також інформацію від імені останньої про те, що вона займається наданням платних інтимних послуг, тобто розмістив завідомо неправдиві відомості, які порочать честь та гідність ОСОБА_7 .

В подальшому, як встановлено органом досудового слідства ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру щодо розповсюдження неправдивих відомостей, що порочать честь та гідність ОСОБА_7 , продовжував виходити у мережу Інтернет для входу на веб сайт «mamba.ru», де підтримував загальну тему сторінки «Татьяна, 27 лет, Рак, Росія, Ковилкіно» та при цьому, вів листування інтимного характеру з клієнтами від імені ОСОБА_7 , тобто створив хибний образ ОСОБА_7 , як жінки легкої поведінки, тим самим принижуючи її честь та гідність, принижуючи її моральні якості.

За період часу з 16 годин 16 хвилин 10 травня 2013 року по 12 годин 37 хвилин 5 липня 2013 року, створену ОСОБА_4 сторінку «Татьяна, 27 лет, Рак, Росія, Ковилкіно» відвідало не менше одної людини, які безперешкодно ознайомились з неправдивою інформацією, що порочить честь та гідність ОСОБА_7 .

Окрім того ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 161 КК РФ грабіж, тобто відкрите заволодіння чужим майном, вчинений з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, при наступних обставинах:

12 травня 2013 року, о 23 годині 17 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля будівлі поліклініки ГБУЗ РМ «Ковилкінська МЛ», розташованої з адресою: Республіка Мордовія, м. Ковилкіно, вул. Леніна, б. 19, побачив ОСОБА_7 . У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір щодо відкритого заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 та її золотого ланцюга. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи відкрито та умисно у присутності свідків, ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_7 та в цілях пригнічення опору останньої, наніс ОСОБА_7 не менше 9 ударів кулаками та ногами в різні частини тіла, які у своїй сукупності не спричинили шкоди здоров`ю останньої. Після цього ОСОБА_4 , зламавши при цьому опір ОСОБА_7 , відкрито викрав у останньої мобільний телефон марки «Samsung GT-S6802» вартістю 8990 рублів, а також зірвав з шиї ОСОБА_7 золотий ланцюг вагою 9 грамів вартістю 17820 рублів., якими заолодів повністю та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 27209 рублів.

Також ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК РФ погроза вбивством та спричиненням тяжкої шкоди здоров`ю, якщо були підстави побоюватися здійснення даної погрози, при наступних обставинах:

12 травня 2013 року приблизно о 23 годині 35 хвилин, після вчинення ОСОБА_4 відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , з застосуванням до неї насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, що мало місце біля поліклініки ГБУЗ РМ «Ковилкінська МЛ», розташованої з адресою: Республіка Мордовія, м. Ковилкіно, вул. Леніна, б. 19, у нього виник злочинний намір щодо здійснення погрози вбивством та спричинення тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, у вищевказану дату та час ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин з колишньою дружиною ОСОБА_7 , схопив останню за волосся та провів її через міський парк до пам`ятника ОСОБА_10 , розташованого біля будинку № 23 по вул. Більшовистська у м. Ковилкіно Республіки Мордовія, спричинюючи ОСОБА_4 фізичний біль та, тримаючи при цьому останню за волосся, висловлював на її адресу словесні погрози вбивством та спричинення тяжкої шкоди здоров`ю, які ОСОБА_7 які ОСОБА_7 сприйняла як реальні.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи агресивне поводження ОСОБА_4 , побоюючись здійснення погроз з його боку та те, що останній фізично сильніше за неї, погрози вбивством та спричинення тяжкої шкоди здоров`ю, висловлені в її адресу, сприйняла реально, у зв`язку з чим у неї були усі підстави побоюватись здійснення ОСОБА_4 відповідних погроз.

Таким чином ОСОБА_4 оголошений в розшук компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 128.1 п. «г», ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу Російської Федерації (наклеп, тобто розповсюдження завідомо неправдивих відомостей, що порочать честь та гідність іншої особи; грабіж, тобто відкрите заволодіння чужим майном, вчинений з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я; погроза вбивством та спричиненням тяжкої шкоди здоров`ю, якщо були підстави побоюватися здійснення даної погрози).

Постановою Ковилкінського районного суду Республіки Мордовія від 24.02.2016 оголошено розшук ОСОБА_4 та відносно останнього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочинні діяння за законодавством України кваліфікується за наступними кримінальними правопорушеннями, передбаченими КК України, а саме:

- ч. 1 ст. 129 (погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози);

- ч. 2 ст. 186 (грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого);

При цьому, Одеською місцевою прокуратурою № 3 проінформовано прокуратуру Одеської області щодо затримання ОСОБА_4 .

У зв`язку з чим, керівник Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 в повному обсязі та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, мотивуючи тим, що це є політичним замовленням, а будь-яких доказів вчинення злочину на території Російської Федерації в матеріалах клопотання прокурора немає.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, допитавши ОСОБА_4 заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Можливість призначення ОСОБА_4 , у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу, дають достатні підстави вважати, щовін може переховуватись, оскільки ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.
Метою застосування тимчасового арешту є запобігання спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування тимчасового арешту, не встановлено.

Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або міжнародним договором.

Відповідно до ст. 562 КПК України існують процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу.

Згідно ч. 1 ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому КПК України, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 562 КПК України у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Згідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно до ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням даних про особу, який є громадянином іншої держави, переховувався від органів досудового слідства Російської Федерації, слідчий суддя, вважає, що клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 необхідно задовольнити на підставі Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 583 КПК України та застосувати до ОСОБА_4 , тимчасовий арешт строком 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Окрім цього, скаргу адвоката ОСОБА_11 , діючого також в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання вважаю за доцільне залишити без розгляду у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів на підтвердження цієї скарги та законних підстав для задоволення вказаної скарги.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 261 - 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний західу вигляді тимчасового арешту строком на 30 (тридцять) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, в Державній установі «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 30 (тридцять) діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 18:30 години 03.10.2017 року.

Ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту припиняє свою дію о 18:30 годині 02.11.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування тимчасового арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

В скарзі адвоката ОСОБА_11 діючого також в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання відмовити.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

06.10.2017