Номер справи 280/1545/16-к
Номер провадження 1-кп/289/141/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні заяви цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про вжиття заходів по забезпеченню їх цивільних позовів шляхом накладення арешту на все майно, яке належить цивільному відповідачу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
На розгляді Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
Через канцелярію суду потерпіла ОСОБА_6 подала цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн., а потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 69 800,00 грн., зазначені цивільні позови ухвалою суду від 24.11.2017 року прийняті до спільного розгляду з кримінальним провадженням, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнано цивільними позивачами, а обвинувачену ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.
Крім того, в позовних заявах позивачі просять вжити заходи забезпечення цивільного позову та накласти арешт на все майно, яке належить цивільному відповідачу ОСОБА_4 ..
Потерпілі, (вони ж цивільні позивачі) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяв були повідомлені належним чином (а.с.39).

Прокурор в судовому засіданні при вирішенні заяв про накладення арешту на майно ОСОБА_4 поклався на розсуд суду, при цьому зазначив, що в матеріалах кримінального провадження наявна довідка про відсутність майна у власності ОСОБА_4 .
Обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення заяви про забезпечення позову та арешту майна, оскільки вважають, що відсутні докази завданої шкоди цивільним позивачам, а також відсутнє обгрунтування заявленого розміру цивільного позову.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вважає, що заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про забезпечення позову не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
П. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 є потерпілою та цивільним позивачем по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Заявником 14.11.2017 року подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченої в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - 150 000,00 грн..
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також являються потерпілими та цивільними позивачами у вказаному кримінальному провадженні та 23.11.2017 року подали цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 69 800,00 грн..
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.ч. 8, 11 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тобто, в даному випадку метою накладення арешту на майно є забезпечення виконання вироку в частині задоволення цивільного позову. Однак, обов`язковою умовою для його застосування є наявність достатніх підстав вважати, що не застосування арешту утруднить чи зробить неможливим виконання вироку в частині цивільного позову через приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення, використання, перетворення, пересування, передачу чи відчуження відповідного майна обвинуваченим або іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього кодексу.
В своїх позовних заявах цивільні позивачі просять суд в порядку забезпечення цивільного позову в даному кримінальному провадженні накласти арешт на все майно, яке належить цивільному відповідачу, при цьому не зазначили ні перелік майна, ні його вартість та місцезнаходження, а також не обґрунтували необхідність арешту, належними та допустимими доказами, не обґрунтували ризику можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке просять накласти арешт та взагалі наявність у обвинуваченої будь-якого майна. А відтак, суд не вбачає тих ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КК України, які б викликали необхідність в застосуванні арешту майна відповідача з метою забезпечення цивільного позову.
Цивільними позивачами не надано доказів на підтвердження вартості майна на яке вони просять накласти арешт, що в свою чергу не дає можливості визначити питання співмірності між видом забезпечення позову і заявленими вимогами, на даний час вагомих та достатніх підстав, які свідчили б про необхідність накладення арешту на майно, суд не вбачає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотань належить відмовити.
Керуючись ст. 170 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяв цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про накладення арешту на майно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)