Справа № 140/44/17
1-кп/140/104/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2017 року Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

ОСОБА_5 , будучи приватним підприємцем із задекларованим видом господарської діяльності згідно КВЕД 02.20 «лісозаготівля», який отримав дозвіл Територіального управління Держгірпромнагляду у Кіровоградській області на виконання робіт підвищеної небезпеки (лісосічні роботи, трелювання лісу) № 831.14.35 від 25.0.2014, який діє до 24.09.2019 уклав договір із ДП «Іллінецьке лісове господарство» № 2-16 від 25.01.2016 на предмет надання послуг по заготівлі деревини від рубок головного користування.
В свою чергу ФОП ОСОБА_5 уклав трудові угоди про надання послуг цивільно-правового характеру з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на предмет проведення комплексу заготівельних робіт згідно техкарти та лісорубного квитка з виконанням слідуючих фаз робіт: вирубка підліску, прибирання вітровалу, чагарнику, обрубування гілля, звалювання дерев, розкряжування на дрова техсировину та ділові сортименти, піднесення та укладка дров, збір порубкових рештків та спалювання їх. Згідно трудової угоди ФОП ОСОБА_5 , повинен забезпечувати членів бригади необхідними засобами індивідуального захисту.
Відповідно до лісорубного квитка № 462668 від 04.01.2016 ФОП ОСОБА_5 була складена карта технологічного процесу розроблення лісосіки, відповідно до якої він виступав керівником робіт, який здійснював організаційне та технологічне керівництво лісосічними роботами, проводив інструктажі з питань охорони праці працівникам, що зайняті на розробці лісосіки, забезпечував працівників всіма необхідними засобами індивідуального захисту під час проведення лісосічних робіт, тобто робіт із підвищеною небезпекою відповідно до Наказу Держнаглядохоронпраці України № 15 від 26.01.2005.
Таким чином, будучи особою, на яку покладено організаційно-розпорядчі обов`язки щодо охорони праці під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві ФОП ОСОБА_5 порушуючи вимоги п. 15.2.1 «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості», затверджені Наказом Держнаглядохоронпраці України № 119 від 13.07.2005 (надалі «Наказ»), а саме до початку проведення основних лісосічних робіт не виконав підготовчих робіт, щодо приземлення всіх небезпечних та заважаючи безпечній роботі дерев у зовнішній зоні безпеки, яка відповідно до п. 15.2.8 Наказу на рівнині становить щонайменше 50 м, 05.04.2016 близько 10.00 години направив до місця проведення робіт, а саме до урочища «Плоске» квартал № 16, виділ № 3 Немирівського лісництва робітників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , не забезпечивши їх безпечними та нешкідливими умовами праці на виробництві з підвищеною небезпекою, які не були екіпіровані засобами індивідуального захисту, чим порушив п. 6.10 Наказу. Під час слідкування до місця проведення робіт на ОСОБА_10 впало сухостійне дерево «Осика», спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом основи та склепіння черепа, крововиливом під м`яку мозкову оболонку, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, забійної рани лобової ділянки та забійної рани потиличної ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3 від 30.06.2016 проведеної Надвірнянським міжрайонним відділенням Івано Франківського бюро СМЕ є тяжкими тілесними ушкодженнями, які спричинили смерть потерпілого.
Таким чином, внаслідок належного виконання своїх службових обов`язків, через недбале та несумлінне ставлення до них ФОП ОСОБА_5 допустив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що спричинило тяжку травму працівника ОСОБА_10 та його смерть.
В пред`явленому обвинуваченні згідно обвинувального акта ОСОБА_5 вину визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, давав суду покази які були послідовними і підтвердили обставини вчиненого злочину згідно обвинувального акта.
В скоєному розкаявся, шкодує що так трапилося, просить суворо не карати.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 , суду надала покази, що претензій до обвинуваченого немає, покарання призначити на розсуд суду.
Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду, в судовому засіданні було повністю доведено пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 ..
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати по ч.2 ст. 272 КК України як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 судом не визнано.
Обставини, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_12 , яка раніше не засуджувався, характеризується добре, добровільно відшкодував завданий збиток, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, матеріальний стан, відношення до вчиненого злочину.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_12 не обиралася.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
18.09.2017 року ОСОБА_5 надав суду заяву в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності згідно Закону України "Про амністію у 2016 році" як батька неповнолітнього сина, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який знаходиться на його утриманні, надавши копію свідоцтва про народження.
Прокурор не заперечує проти задоволення вказаного клопотання.
За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 п. "В" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, на день набрання чинності цим Законом є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, а тому він підпадає під дію ст.1 п. "В" Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.
Керуючись ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
Визнати винним та призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 272 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти про зміну свого постійного місця проживання уповноважений орган з питань пробації.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. "В" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницькій області протягом 30-и діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Суддя: