Справа № 597/994/16-к
Провадження №1-кп/597/52/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2017 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Заліщики кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000318 від 14.09.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городок Заліщицького району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, військовозобовязаного, депутатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000318 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 вересня 2014 року, вбачається що 14 вересня 2014 року близько 1 години ОСОБА_3 в порушення вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Мерседес-Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю близько 90 км/год. автомобільною дорогою Касперівці-Збручанська, поблизу с.Кулаківці Заліщицького району, в напрямку с.Касперівці Заліщицького району. Під час руху ОСОБА_3 в порушення вимог п.п.1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття дорожня обстановка, дорожні умови, безпечна швидкість) та п.12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, безпечну швидкість руху та смугу руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не примушувати інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху та швидкість, не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Внаслідок цього і в порушення п.п.2.3 б, 10.1 ПДР України ОСОБА_3 не був уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, чи небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись на 7-му кілометрі вказаної автомобільної дороги, ОСОБА_3 виїхав, в порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, яку перетинати заборонено, на зустрічну смугу руху. В цей час в зустрічному напрямку, своєю смугою руху, рухався автомобіль Опель Омега, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам пунктів ПДР України ОСОБА_3 створив такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення з зустрічним автомобілем Опель Омега. В результаті зіткнення вказаних транспортних засобів пасажир автомобіля Опель Омега ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, крововиливів під тверду та м`яку мозкові оболонки, рану тім`яної ділянки, закриту тупу травму грудної клітки та живота у вигляді компресійного перелому 8-го грудного хребця, підкапсулярний розрив селезінки, забій нирок, забій легень, закритий крайовий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки, забій правого гомілково-ступневого суглобу, які потягнули тривалий розлад здоров`я - більше 21-го дня і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Пасажир автомобіля Мерседес-Бенц ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді вивиху лівого плечового суглобу, яке належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як таке, що супроводжується тривалим розладом здоров`я - більше 21-го дня. Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинуваченим та його захисником - ОСОБА_5 було подано клопотання в якому вони просять суд звільнити обвинуваченого - ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у звязку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , своє клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України підтримав, та вказав суду, що йому відомі та розуміє наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав, а також те, що закриття кримінального провадження у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за своїм змістом, не є реабілітуючою обставиною.

Прокурор щодо заявленого клопотання зазначив, що розгляд даного клопотання є передчасним та його слід розглянути після зясування всіх обставин справи та повного розгляду кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 щодо заявленого клопотання заперечив.

Заслухавши думку прокурора, який вважає дане клопотання слід розглянути після закінчення зясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами, потерпілого, який заперечив щодо заявленого клопотання, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які просять закрити кримінальне провадження на підставі ст.49 КК України і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000318 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 вересня 2014 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Як слідує з матеріалів провадження, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинений ним 14 вересня 2014 року.

Згідно ст. 12 КК України, якою класифіковано злочини залежно від ступеня тяжкості, злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Таким чином, на час нового розгляду судом кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України, строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності закінчився.

Протягом цього строку ОСОБА_3 не вчинив нового злочину певного ступеня тяжкості та не ухилявся від слідства або суду.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - ОСОБА_5 подали клопотання про звільнення обвинуваченого - ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений просив задоволити дане клопотання, та зазначив, що йому відомі та розуміє наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

Статтею 49 КК України передбачені умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності ухвали, рішення про звільнення від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Враховуючи, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України ОСОБА_3 на момент розгляду кримінального провадження закінчився обвинувачений не заперечив щодо відповідного клопотання про застосування до нього положень ст. 49 КК України, суд вважає, що його слід задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження судом закривається.

Враховуючи те, що при закритті кримінального провадження статтею 286 КПК України, не передбачено вирішення питання щодо цивільного позову, суд вважає, що змінений цивільний позов ОСОБА_6 та цивільні позови прокурора, подані в даному кримінальному провадженні, слід залишити без розгляду та розяснити останнім їхнє право звернутись повторно з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведенного вище, на підставі ст. ст. 12, 45 КК України, керуючись ст. ст. 100, 284, 286 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв"язку з закінченням строків давності, визначених ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Змінений цивільний позов ОСОБА_6 та цивільні позови прокурора - залишити без розгляду.

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Заліщицького районного суду від 16.09.2014 року на автомобілі Мерседес-Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1 та Опель Омега, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Речові докази по даному кримінальному провадженню - автомобілі "Мерседес-Бенц", державний номерний знак НОМЕР_1 та "Опель Омега", державний номерний знак НОМЕР_2 після набрання ухвали законної сили повернути власникам.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами до апеляційного суду Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення через Заліщицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1