Справа №127/58/18
Провадження №1-кп/127/13/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, в кримінальному провадженні № 0000008 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області м. Новоград-Волинський, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.02.2002 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 18.11.2002 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 11.05.2006 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 07.08.2012 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 будучи засудженим 07.08.2012 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбуваючи покарання з 19.03.2012 у місцях позбавлення волі та з 27.09.2012 у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)», яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, будучи ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, Кримінального кодексу України, в тому числі зі статтею 391 КК України, на шлях виправлення не став та умисно, з метою порушення режиму утримання систематично вчиняв злісну непокору законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим 24 рази притягався до дисциплінарної відповідальності за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких 3 рази поміщався до дисциплінарного ізолятору.

Зважаючи на злісні порушення режиму утримання 30.06.2017 відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2017 ОСОБА_4 переведено до приміщення камерного типу строком на 2 місяці.

Під час відбуття дисциплінарного стягнення ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та продовжував порушувати встановлений порядок відбування покарання, зокрема 29.07.2017, перебуваючи у приміщенні камерного типу, завішав оглядове віконце камери, чим перешкоджав працівникам установи виконувати свої службові обов`язки, за що на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Також, 11.09.2017 приблизно о 10 год. 00 хв. виконуючим обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби (далі - СПС) № З ОСОБА_6 здійснено обхід території закріпленої за вказаним відділенням та встановлено, що ця територія забруднена і потребує прибирання, після чого він викликав до свого службового кабінету ОСОБА_4 , який являвся черговим відповідно до графіка чергувань по прибиранню засудженими відділення СПС № 3 та відповідно до розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 висловив законну вимогу виконати роботи по благоустрою території установи, однак ОСОБА_4 відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації. Після чого, останній роз`яснив ОСОБА_4 зміст статей 107, 118 КВК України, статті 391 КК України та висловив повторну законну вимогу виконати роботи по благоустрою установи виконання покарання, однак ОСОБА_4 відмовився її виконувати, вийшовши з кабінету.

Цього ж дня, приблизно о 10 год. 16 хв., ОСОБА_4 , в присутності чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ОСОБА_7 , оперуповноважених оперативного відділу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно в категоричній формі також відмовився виконувати законну вимогу виконуючого обов`язки начальника відділення СПС №3 ОСОБА_10 щодо виконання робіт по благоустрою території установи. Після чого, ОСОБА_11 повторно роз`яснив зміст статті 118 КВК України, статті 391 КК України та висловив чергову вимогу виконати свій обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 107 КВК України по благоустрою установи виконання покарання, на що ОСОБА_4 діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги, мотивуючи це тим, що він не буде прибирати там, де він не знаходиться.

При цьому, ОСОБА_4 був забезпечений всім необхідним інвентарем для виконання робіт, одягнутий і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я не висловлював.

Згідно довідки, наданої медичною частиною ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» 11.09.2017 ОСОБА_4 перебував у здоровому та працездатному стані.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій особою, що відбуває покарання у виді позбавлення волі та яка за порушення вимог режиму відбування покарання піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

20.04.2018 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2012, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один день та згоди сторін на його призначення, роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.ст. 473, 474 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч ст. 391 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого угоду про визнання винуватості підтримала, просила її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій особою, що відбуває покарання у виді позбавлення волі та яка за порушення вимог режиму відбування покарання піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Невідбутий строк покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2012 становить 5 місяців 14 днів.

Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 20.04.2018 в кримінальному провадженні № 0000008 між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ст. 391 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2012, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один день.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України та ст.ст. 65, 72, 73 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 20.04.2018 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 0000008, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2012 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) день.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 24.04.2018.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: