Ухвала
Іменем України
28 грудня 2017 р.

м. Київ
справа № 739/1429/17

провадження № 51-364ск17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (перша палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 січня 2006 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 28 ч. 2 ст. 263 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, відповідно до вимог ст. 72 вказаного Кодексу.
Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 17 жовтня 2017 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування вищевказаних судових рішень у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Зокрема, вказує на те, що ухвала місцевого суду постановлена всупереч положенням Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини. Апеляційний суд, на думку засудженого, не звернув уваги на такі порушення та залишив судове рішення без змін.
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.
У ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, у випадках, встановлених законом.
Частиною 5 ст. 539 вказаного Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку, однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК України, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. З цього Кодексу.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПК вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів, постановлені в порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3