Справа № 317/4083/17
№/п 1-в/317/23/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 р. м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника адміністрації - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5 ,
захисника засудженого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нове Життя, Джанкойського району, АР Крим, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження офіційно не працевлаштованого, без постійного місця проживання. Засудженого: 08.12.2009 року Апеляційним судом Запорізької області за статтями 187 ч. 1, 152 ч. 1, 152 ч. 3, 115 ч. 2 п. 10, 70 Кримінального кодексу України до 12 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.02.2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 18.05.2009 року по 22.01.2010 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Початок строку: 18.05.2009 року.
Кінець строку: 14.09.2020 року.
Вирок набув чинності: 22.01.2010 року.
Станом на 25.01.2018 року засуджений відбув 9 років 04 місяця 11 днів, невідбута частина 2 роки 07 місяців 19 днів.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.05.2009 року. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допустив чотири порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення накладені до набуття вироком чинності. Заохочень не мав.
З 16.02.2010 року по 15.02.2011 року та з 05.04.2011 року по 05.08.2011 року відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)». За даний період часу порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав одне заохочення правами начальника установи.
З 15.02.2011 року по 05.04.2011 року та з 05.08.2011 року по 15.09.2011 року проходив курс лікування в лікарні при державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За даний період часу порушень режиму лікування не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 15.09.2011 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За період відбування покарання допустив одне порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, яке виразилося у порушенні локалізації, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення СПС. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення правами начальника відділення СПС та одне заохочення правами начальника установи.
На виробництві установи не працевлаштований, але на безоплатній добровольній основі виконує обов`язки днювального відділення СПС. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Посередньо ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Провину у скоєному злочині визнає, але робить це з метою отримати до себе поблажливість.
Не прагне до вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, не прагне до підвищення наявного освітнього рівня, так як вважає, що має достатній рівень навичок. Не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не приймає участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу самодіяльної секції редакції стінної газети відділення СПС.
Засуджений під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку, як схильний до скоєння акту суїциду, тому потребує постійного контролю. Стосунки з родичами не підтримує.
За вироком суду позову не має.
28.05.2015 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.
30.09.2016 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеження волі.
09.12.2016 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України.
15.09.2017 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки засуджений не довів свого виправлення .
25.10.2017 року згідно ухвали Запорізького районного суду Запорізької області було відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні умовно- дострокового звільнення.
Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.
У судовому засіданні засуджений підтримав клопотання. Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 просив суд замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким.
Представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) просив суд відмовити засудженому у задоволенні клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення, потребує контролю, не працевлаштований, оскільки порушував порядок на виробництві.
Прокурор у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Суд, розглянувши клопотання, особову справу засудженого, вислухавши його пояснення та пояснення його захисника, точку зору представника адміністрації, висновок прокурора, вважає, що клопотання не засноване на законі, є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 мав 5 стягнень, які на час судового розгляду погашені, має 6 заохочень, на виробництві установи не працює і бажання не виявляє.
Неодноразово, засудженому було відмовлено у застосуванні ст.81 та ст.82 КК України з тих підстав, що засуджений не стає на шлях виправлення та не довів своє виправлення.
За таких обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не доводить, що став на шлях виправлення, що згідно закону виключає можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, клопотання є передчасним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст.336, 537, 539 КПК України, ст.ст.153,154 КВК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1