Справа № 297/2710/16-к
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

01.02.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , перекладача угорської мови ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11кп/777/23/18 за апеляцією обвинувача прокурора Берегівської місцевої прокуратури на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого 13.10.2011 року Мукачівським районним судом за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 22.03.2012 року Мукачівським міськрайонним судом за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до остаточного покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково 8 жовтня 2014 року,
засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки,
На підставі ст.76 КК України ОСОБА_7 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1540 гривень 25 копійок.
Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_7 02 вересня 2016 року близько 23 години 35 хвилин проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , після чого шляхом розбиття скла на вікні веранди вказаного будинку проник до житлового приміщення, де зі спальної кімнати таємно викрав телевізор марки «Філіпс», вартістю 700 гривень та який належить ОСОБА_10 , заподіявши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, 26 жовтня 2016 року в невстановлений слідством час ОСОБА_7 шляхом розбиття скла вікна ванної кімнати проник до будинку АДРЕСА_3 звідки таємно умисно викрав електричну газонокосарку марки «Макіта 3710», вартістю 2579 гривень 40 копійок, подовжувач на 6 роз`ємів довжиною 50 метрів, вартістю 457 гривень 20 копійок та 35 кілограмів нечищених горіхів, вартістю 1750 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4786 гривень 60 копійок.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності встановлення фактичних обставин кримінальних правопорушень, їх правової кваліфікації і доведеності вини ОСОБА_7 просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_7 реальне покарання. Вказує, що до висновку про можливість застосування ст. 75 КК України суд першої інстанції дійшов безпідставно: адже ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні 2 епізодів крадіжок, в тому числі кваліфікованих як тяжкий злочин, раніше судимий, притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, востаннє був засуджений у 2012 році і через короткий проміжок часу після звільнення вдався до повторного викрадення чужого майна.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді про зміст вироку, доводи апеляційної скарги, промову прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги, заперечення захисника та обвинуваченого проти доводів апеляційної скарги і прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, обговоривши доводи сторін, приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, їх правова кваліфікація в апеляційній скарзі не оспорюються.
Отже, апеляційний суд визнає доведеним, що ОСОБА_7 02 вересня 2016 року близько 23 години 35 хвилин проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , після чого шляхом розбиття скла на вікні веранди вказаного будинку проник до житлового приміщення, де зі спальної кімнати таємно викрав телевізор марки «Філіпс», вартістю 700 гривень та який належить ОСОБА_10 , заподіявши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, 26 жовтня 2016 року в невстановлений слідством час ОСОБА_7 шляхом розбиття скла вікна ванної кімнати проник до будинку АДРЕСА_3 звідки таємно умисно викрав електричну газонокосарку марки «Макіта 3710», вартістю 2579 гривень 40 копійок, подовжувач на 6 роз`ємів довжиною 50 метрів, вартістю 457 гривень 20 копійок та 35 кілограм нечищених горіхів вартістю 1750 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4786 гривень 60 копійок.
Юридична кваліфікація діяння ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, цим обставинам відповідає.
Відповідно до засад ч.2 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня його тяжкості, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Міру покарання ОСОБА_7 суд визначив у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, того, що він визнав вину, частково відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_10 , розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, має на утриманні 7 неповнолітніх дітей.
Що ж до наведених у вироку мотивів звільнення ОСОБА_7 від відбуванняпокарання з випробуванням, то вони є непереконливими і для прийняття такого рішення явно недостатні.
Згідно ч.1 ст. 75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти тільки за умови, якщо дані про тяжкість злочину та особу винного складають підставу для висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.
Цих вимог закону суд першої інстанції також не додержав.
Рішення про застосування положень ст. 75 КК України не відповідає ні ступеню тяжкості злочину, ні особі обвинуваченого і є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням суд вмотивував тим, що він визнав вину, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів і що обставин, які обтяжували б його покарання, не встановлено.

Однак суд не врахував, що ОСОБА_7 суспільно корисною працею і пошуком законних джерел існування не займається, неодноразово судимий, невдовзі після відбуття покарання за попередній аналогічний злочин вчинив два епізоди крадіжок.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо м`якості призначеного покарання заслуговують на увагу. А доводи, наведені судом в обґрунтування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, ступеня тяжкості вчинених ним злочинів не знижують настільки, щоб можливість його виправлення без відбування покарання уявлялась би реально можливою.

Тому апеляційний суд вважає, що обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням необґрунтовано, внаслідок чого визначена йому міра покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України як невиправдано м`яка.

Разом з тим, з огляду на сукупність обставин, вказаних судом у вироку, як таких, що пом`якшують покарання, апеляційний суд вважає достатнім призначення ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, яке призначене судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 420 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури задовольнити частково, вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання та звільнення від його відбування скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В решті вирок Берегівського районного суду від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: