Справа № 488/4272/17
Провадження № 1-кп/488/353/17
В И Р О К
іменем України
(на підставі угоди про примирення)

27.12.2017 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта вісім класів, офіційно не працевлаштований, вдівець, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

- 17 лютого 2014 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.311 ч.1, ст.309 ч.1, ст.70 ч.1, ст.75 КК України до двох років обмеження волі з випробуванням на один рік;

- 06 жовтня 2014 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.307 ч.2, ст.69, ст.321 ч.1, ч.3, ст.317 ч.1, ст.309 ч.2, ст.ст.70, 71, 72 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна; звільнений 10 квітня 2017 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2017 року за № 0002144,

в с т а н о в и в :

26 серпня 2017 року в період часу з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував поблизу будинку № 60 по вулиці Балтійській в місті Миколаєві.

Переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_6 помітив автомобіль марки «Mersedes-Benz» сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , і, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, підійшовши до автомобіля, через відкрите вікно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з салону належний ОСОБА_4 рюкзак GJ 15 BEAGE вартістю 624 грн., в якому знаходились навушники AppleEarpod вартістю 999 грн., банківська картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 15 грн.

З викраденим майном ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1 638 грн. 00 коп.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
15 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника останнього ОСОБА_5 , з іншого, укладена угода про примирення, відповідно до умов якої сторони погоджуються, що:

- матеріальна шкода в сумі 1 638 грн. 00 коп., яка завдана потерпілій, відшкодована повністю шляхом сплати грошових коштів за викрадене майно, у зв`язку з чим потерпіла не має до підозрюваного претензій матеріального характеру;

- підозрюваному ОСОБА_6 за ст.185 ч.2 КК України має бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням ст.75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням;

- обізнані із наслідками затвердження угоди в частині обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження вироку та відповідальністю за умисне невиконання умов угоди за ст.389-1 КК України, а потерпіла також в частині позбавлення права в подальшому вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.

Так, укладена угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України; вона підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.

Будь-які скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час кримінального провадження потерпілою чи підозрюваним не подавалися.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів. Права потерпілої і підозрюваного під час укладення угоди були дотримані, та судом не встановлені очевидні ризики невиконання ними взятих на себе за угодою зобов`язань.

Фактичні дії ОСОБА_6 охоплюються складом кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

При цьому, щодо міри покарання, яка узгоджена сторонами угоди, суд вважає необхідним зазначити наступне. Так, ОСОБА_6 неодноразово судимий, і нове кримінальне правопорушення вчинив через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі. В той же час останній повністю і беззастережно визнав свою вину, розкаявся, повністю відшкодував потерпілій спричинену шкоду, яка не є значною, за місцем проживання, в цілому, характеризується задовільно. За такого, строк покарання, визначений в угоді, в розмірі трьох років позбавлення волі суд вважає надмірно суворим. При цьому суд також не находить можливості звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, оскільки наявність у нього попередніх судимостей вказує, що останній не витримує випробування.

За такого, суд приходить до переконання, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нового кримінального правопорушення, йому слід призначити покарання у виді арешту у максимальному розмірі, визначеному санкцією ст.185 ч.2 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0002144 угоду про примирення від 15 листопада 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1