№ 336/7535/17
пр.1-кс/336/26/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
У клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.12.2017 року в період з 21.00 до 23.00 години ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи на кухні будинку АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклого конфлікту на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, внаслідок чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_5 наніс потерпілому ще не менше трьох ударів кулаком лівої руки в область обличчя та один удар лівою ногою зверху в область грудної клітини ОСОБА_6 , чим спричини йому набряк головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, закриту внутрішньочерепну травму, від яких ОСОБА_6 помер на місці вчинення злочину.
29.12.2017 року проведено тимчасове вилучення майна, яке добровільно видав свідок ОСОБА_7 в приміщенні службового кабінету № 16 Шевченківського відділення поліції, а саме: чоловічі туфлі чорного кольору, чоловіча джинсова куртка, чоловічий светр, чоловічі джинсові штани, які на даний час знаходяться у Шевченківському відділенні поліції.
Посилаючись на те, що вилучені речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки можуть бути предметом злочину, зберігати на собі сліди його вчинення і необхідними для проведення судових експертиз, а також відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий просив про накладення арешту на вилучене майно.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та додатково пояснив, що повідомлення про підозру пред`явлено ОСОБА_5 , ОСОБА_7 допитаний як свідок. На даний час досудовим розслідуванням проводиться перевірка щодо причетності ОСОБА_7 до вчиненого злочину. Видані ним речі речовими доказами не визнані. Також прокурор зазначив, що метою накладення арешту є правомірність їх подальшого знаходження у Шевченківському відділенні поліції та проведення експертиз з приводу наявності на речах слідів злочину.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Клопотання слідчого не містить жодних підстав та мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна. Також слідчим не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і яким саме. До клопотання не додані підозра, протоколи допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а надані копії матеріалів досудового розслідування належним чином не завірені.
Крім того, як вбачається з протоколу огляду від 29.12.2017 року, ОСОБА_7 добровільно видав туфлі, джинсову куртку, светр, джинсові штани, а слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на бушлат, військові брюки, кітель та берци.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає передбачених законом підстав для арешту тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 132, 170, 172, 173, 309 КПК України,
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1