Справа № 180/1608/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Марганець Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у зв`язку з амністією на підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності цього Закону, він має на утриманні 10 дітей, яким не виповнилось 18 років.
В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на пункт е) ст.9 вказаного Закону.
Розглянувши клопотання і додані до нього документи, заслухавши думку прокурора, та засудженого, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з таких підстав.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільнюються, зокрема, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами (пункт «в» ст.1 Закону):
- визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України;
- визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України;
- кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 29 вересня 2016 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року вирок змінено та ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки на підставі ст.75 КК України.
Злочин, за яким засуджено ОСОБА_4 , відноситься до категорії необережних тяжких злочинів, і на день набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році» Дзюба має на утриманні 10 дітей, яким не виповнилося 18 років, про що надано відповідні документи. Отже, на нього розповсюджується дія Закону України «Про амністію в 2016 році».
Що стосується думки прокурора про відсутність підстав для амністії ОСОБА_4 , суд приходить до такого.
Відповідно до пункту «е» ст.9 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (частина 2 статті 286 КК).
Тобто, обов`язковою умовою для відмови застосування амністії є вчинення особою злочину за обтяжуючих обставин у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Як вбачається з вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року, суди не знайшли в діях ОСОБА_4 обставин, що обтяжують покарання. Отже, суд не приймає доводи прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.
На підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VІІІ звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2016 року і3 змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.286 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1