Справа № 467/724/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження №0000164 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2017 року, яке надійшло до суду з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Волгоград Російської Федерації, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

До Арбузинського районного суду Миколаївської області 26 серпня 2017 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000164 від 28 червня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 25 липня 2017 року укладеною між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор просив суд ухвалити вирок, яким затвердити угоду з ОСОБА_4 про визнання винуватості від 25 липня 2017 року та призначити узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 також просили угоду затвердити.

Суд дослідивши матеріали справи та дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, зробив наступний висновок.

У відповідності до ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються формулювання підозри чи обвинувачення, його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини та вона скріплюється підписами сторін.

Як зазначено в угоді, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Арбузинська ВК (№83)» будучи працівником правоохоронного органу, протиправно скористався наданими йому можливостями та незаконно придбав у невстановленої особи, незаконно зберігав з метою збуту засудженому ОСОБА_7 на території установи виконання покарань, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено ацетильований опій та психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін.

При цьому дії обвинуваченого кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

Згідно ч.1 ст.307 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів .

У відповідності до ч.2 ст.307 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Як зазначено в п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 року зі змінами та доповненнями, злочини передбачені ст.ст. 307,309,311 КК України визначаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювалися її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або замах на злочин не потребує.

Збут чи передача наркотичних засобів у місця позбавлення волі це будь які оплатні чи безоплатні форми відчуження зазначених засобів з метою передачі їх у місця позбавлення волі (для вживання, збуту або іншого використання таких засобів у місцях позбавлення волі). Злочин визнається закінченим незалежно від того, чи фактично потрапили наркотичні засоби у місця позбавлення волі.

При цьому незавершеність останнього діяння на визнання злочину закінченим не впливає, і він має кваліфікуватись за ч.2 ст. 307 КК України.

Дії ОСОБА_4 , згідно обвинувального акта та угоди, поєднані єдиним умислом направленим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів засудженому ОСОБА_7 на охоронювану територію ДУ «Арбузинська (ВК№83)», де останній відбуває покарання у виді позбавлення волі. Проте, як в обвинувальному акті так і в угоді про визнання винуватості відсутня кваліфікуюча ознака «збут у місця позбавлення волі», що значним чином впливає на кваліфікацію діянь, вчинених ОСОБА_4 , які підлягають кваліфікації за ч.2 ст.307 КК України за цією ознакою і не утворюють сукупності злочинів. Як наслідок, не відповідає вимогам закону і визначене сторонами покарання.

Крім того, укладення угоди з обвинуваченим, який за відомостями, що містить обвинувальний акт та угода, на час вчинення інкримінованого злочину обіймав посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Арбузинська ВК (№83)» і був працівником правоохоронного органу та вчинив дії, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів за певну винагороду, з мотивів відповідності суспільному інтересу, який згідно з умовами укладеної угоди полягає у забезпеченні швидкого судового провадження та запобігання виявлення більшої кількості кримінальних правопорушень, за переконанням суду не відповідає інтересам суспільства. Авторитет влади, з огляду на зміст пред`явленого обвинувачення щодо причетності її представника до вчинення суспільно небезпечного злочину у сфері обігу наркотичних засобів, за умови, що наркоманія належить до найсуттєвіших проблем сучасності, в даному випадку превалює над зазначеними в угоді суспільними інтересами.

Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те,щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга№6903/75) Девер проти Бельгії держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

У відповідно приписів ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Пленум ВССУ в п.18 Постанови №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» зазначає, що суд відмовляючи в затвердженні угоди повинен повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. Відповідних клопотань від прокурора не надходило.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості не може бути затверджена з підстав її невідповідності інтересам суспільства, а також з тих підстав що умови угоди суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону України. При цьому кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору на підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 376, 468-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 25 липня 2017 року, укладеної у м. Вознесенську Миколаївської області між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 відмовити.

Кримінальне провадження №0000164 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1