н/п 1-кп/640/272/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, працює не офіційно, раніше судимої: 01.04.2010 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 311 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 04.07.2012 р. Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 15.11.2016 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850,00 грн., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
28.06.2017 р. приблизно о 19:30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись маршрутному таксі № 263 на зупинці «ХАІ» за адресою: м. Харків, вул. Чкалова 2-Б, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон ТМ «Samsung GALAXY» NOTE 4, із кишені джинсів раніше незнайомого їй ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний потерпілій ОСОБА_4 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 421 від 11.10.2017 р. складає 4929,00 грн. Після цього, ОСОБА_5 разом із викраденим майном покинула місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 4929,00 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення винною себе визнала повністю, підтвердила викладені вище обставини скоєння крадіжки майна, належного ОСОБА_4 , щиро покаялась. Заявила клопотання про застосування у відношенні неї Закону України «Про амністію у 2016 році».
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винної, а саме те, що вона на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, працює неофіційно, характеризується посередньо. Частково відшкодувала заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду.
Суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 - її щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи та особи винної, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді арешту в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд задовольняє клопотання ОСОБА_5 про звільнення її від покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 року" та зазначає наступне:
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" - установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Так, відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого не позбавлена батьківських прав, а тому вона підпадає під дію п. «в» ст. 1 вищевказаного Закону.
Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 положень Закону України "Про амністію у 2016".
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 на суму 2000,00 грн. задовольнити.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі п. «в» ст. 1 Закон України "Про амністію у 2016" - звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду у розмірі 2 000,00 (двох тисяч)гривень.
Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя