Справа № 405/1989/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора

ВСТАНОВИВ:

Потерпіла ОСОБА_3 звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаною вище скаргою, в обгрунтування якої зазначила, що Кіровоградським РВП КПВ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001408 від 07.08.2013 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Потерпіла також вказала, що 14.03.2018 року прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про повну відмову у задоволенні її клопотання від 07.03.2018 року, відповідно до якого вона просила повторно допитати у якості свідків, із застосуванням аудіо та відеозапису ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Зазначену постанову прокурора вважала необґрунтованою, винесену в порушення засад змагальності та просила постанову скасувати. Крім того, ОСОБА_3 просила зобов`язати прокурора провести повторний допит вказаних свідків, із застосуванням аудіо та відеозапису.

У судовому засіданні потерпіла та її представник надали пояснення, згідно з якими скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у призначений до розгляду день та час у судове засідання не з`явилася, проте повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином, заслухавши думку потерпілої та її представника, врахувавши положення ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд скарги за даної явки.

З урахуванням пояснень потерпілої та її представника, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги з наступного.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, зокрема відповідно до ч. 1 та 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з матеріалами кримінального провадження № 0001408 від 07.08.2013 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України покладається на слідчого.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 93 КПК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як передбачено ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право зокрема, подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Під час досудового розслідування потерпілий має право зокрема, на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування (ч. 2 ст. 56 КПК України).

Водночас слідчим суддею відзначається, що у даному кримінальному провадженні потерпіла не була повідомлена про проведення допиту зазначених в скарзі осіб, чим позбавлена передбаченого ст. 56 КПК України права на прийняття участі у процесуальних діях.

За клопотанням ОСОБА_3 від 07.03.2018 року про повторний допит свідків, 14. 03. 2018 року прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001408 від 07.08.2013 року винесено постанову про повну відмову у задоволенні клопотання. Мотивуючи свою постанову прокурором було зазначено, що особи, яких ОСОБА_3 просить повторно допитати у якості свідків раніше допитувалися, а необхідність проведення повторного допиту зазначених в клопотанні свідків ОСОБА_3 не обґрунтувала. Крім того, підставою для прийняття рішення про відмову про проведення повторного допиту свідків прокурор вказала те, що потерпіла не пояснила підстави вважати попередні показання осіб неправдивими та в чому полягає їх неправдивість.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Таким чином, з урахуванням того, що при розгляді клопотання ОСОБА_3 від 07.03.2018 року, прокурором залишено поза увагою той факт, що 27.12.2016 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, відносно ОСОБА_11 , яке полягало у надані ОСОБА_11 слідчому завідомо неправдивих показань, того, що допит вказаних осіб проведене без участі потерпілої ОСОБА_3 , чим порушено її права, передбачені ст. 56 КПК України, постанова прокурора про повну відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 24, 56, 303 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 14. 03. 2018 року про повну відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.03.2018 року у кримінальному провадженні № 0001408 від 07.08.2013 року.

Зобов`язати прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 допитати у кримінальному провадженні № 0001408 від 07.08.2013 року повторно у якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_12