1-кп/357/466/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.2018року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні зали суду №1 угоду про визнання винуватості від 27.12.2017 року між обвинуваченим і прокурором у кримінальному провадженні № 0005885 від 08.11.2017 року по обвинуваченню за ст.309 ч.1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:
На початку жовтня місяця 2017 року, в денний час, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 всупереч положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у відповідності до якої обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і опію (ацетильованого), включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, всупереч вимогам зазначених статей, перебуваючи на території кладовища розташованого по вул. Сухоярській в м. Біла Церква Київської області незаконно придбав-зірвав верхівки рослин коноплі, які залишив незаконно зберігати для подальшого особистого вживання при собі. Після висушування верхівок рослини-коноплі ОСОБА_5 подрібнив їх руками, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб та помістив його до поліетиленового згортку, який залишив у себе, тобто незаконно виготовив та зберігав наркотичний засіб (канабіс) для власного вживання без мети збуту, однак у подальшому, 08.11.2017року близько 13 години 04 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік від магазину «Шуруп», по б-ру Грушевського, 4 в м. Біла Церква Київської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та під час особистого обшуку в присутності понятих у ОСОБА_5 в лівій нижній кишені куртки, в яку він був одягнений, виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (в перерахунку на висушену речовину) 8.76 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, у вчиненому розкаявся, потерпілі від злочину відсутні.

27.12.2017 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах:

обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової

допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати

обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та

погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 989,60 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави, речові докази поліетиленовий пакет з канабісом, які вилучені у ОСОБА_5 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП слід знищити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.12.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0005885 від 01.04.2017 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Речові докази - поліетиленовий пакет з канабісом в перерахунку на суху речовину 8,76 г., які вилучені у ОСОБА_5 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 989,60 грн. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1