Провадження № 1-кс/638/1122/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого : слідчого судді ОСОБА_1

за участю :

прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

особи, відносно якої подано клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню № 0005947 від 27.11.2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П"ятигірське Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, студента 4 курсу 5 групи 1 заочного факультету Національного юридичного університету ім.. Ярослава Мудрого, помічника юриста ТОВ "Юридична фірма "ДІ СІ ПАРТНЕРС" , холостого, який не має утриманців , військовозобов"язаного, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів , передбачених ч.2 ст.296, ч. 2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Доводи клопотання обґрунтовує тим, що Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005947 від 27.11.2016 року за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України за фактами вчинення ОСОБА_7 умисних злочинів проти авторитету органу державної влади за наступних обставин.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, органи внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» , завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Пунктом 2 ст.18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження та часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій , зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» , поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, в парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наказом Головного Управління Національної поліції в Харківській області №115 о/с від 07.11.2015 року призначено на посаду інспектора.

26.11.2016 року о 21-00 год. інспектор Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_8 спільно з інспектором Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , у форменому одязі, заступили на чергування по охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю згідно Дислокації сил та засобів роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції з 21 -00 год. 26.11.2016 року до 09-00 год. 27.11.2016 року , на службовому автомобілі борт № 0108.

27.11.2016 року о 02-15 год. екіпаж патрульної служби працівників поліції № 0108 в складі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , отримали вказівку чергового УПП про виїзд за адресою:м. Харків, вул. Сумська, 3, кафе-бар «Пробка», за повідомленням адміністрації кафе на лінію «102» про протиправні дії відвідувачів даного закладу.

По приїзду за вказаною адресою 27.11.2016 року о 02-18 год. до інспекторів патрульної служби звернулись співробітники кафе «Пробка» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили, що невідомі особи в кількості 3-5 чоловік вчиняли протиправні дії та пошкодили скляні стенди закладу.

Інспекторами патрульної поліції ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які були вдягнені у формений одяг працівників поліції, на місці події було виявлено ОСОБА_7 , який перебував у стані явного алкогольного сп`яніння, та який, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, почав безпідставно створювати конфліктну ситуацію, висловлюватись в їх адресу нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та провокувати бійку, тим самим перешкоджаючи працівникам правоохоронного органу виконувати свої службові обов`язки.

При з`ясуванні обставин інциденту, що стався у кафе-барі «Пробка», у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , існувало достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян, на підставі ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з чим інспектори підійшли до нього та представились працівниками правоохоронного органу, пред`явивши при цьому свої службові посвідчення та попросили для перевірки документи, що посвідчують особу, що сильніше обурило ОСОБА_7 , однак на неодноразові прохання та зауваження співробітників патрульної поліції припинити протиправні дії ОСОБА_7 не реагував та відмовлявся виконувати законні вимоги інспекторів, при цьому висловлюючись в їхню адресу нецензурною лайкою.

В подальшому інспекторами патрульної служби ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які відповідно до ст.56 Закону України «Про Національну поліцію», Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №115 о/с від 07.11.2015 року призначені на посади інспекторів Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції, та які чергували по охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю згідно Дислокації сил та засобів роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції з 21 -00 год. 26.11.2016 року до 09 -00 год. 27.11.2016 року на службовому автомобілі № 0107, будучи при виконанні своїх службових обов`язків, побачили екіпаж патрульних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 №0108 за адресою: м. Харків, вул. Сумська,3, та зупинились, щоб усвідомитись, чи потрібна їх допомога.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_12 , з метою припинення незаконних дій ОСОБА_7 , запропонував підійти до службового автомобіля, сісти в салон автомобіля та прослідувати з працівниками поліції до Центрального відділу поліції Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ромена Роллана, 13,з метою подальшого встановлення фактичних обставин вчинення ним та іншими особами протиправних дій, встановлення його особи та опитування.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків, ОСОБА_7 відмовився виконувати законну вимогу працівника поліції, сісти в службовий автомобіль та проїхати в приміщення ЦВП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області для встановлення особи та складання відповідного адміністративного протоколу і вчинив активну фізичну протидію при здійсненні працівником поліції ОСОБА_12 своїх обов`язків.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 27.11.2016 року приблизно о 03-00 год., перебуваючи за адресою: м. Харків, вул.Сумська, 3, на законні вимоги працівників правоохоронного органу припинити вказані протиправні дії не реагував, та перебуваючи в безпосередній близькості біля інспектора патрульної служби ОСОБА_12 , руками шарпав за формений одяг, опирався, відштовхував від себе ОСОБА_12 , та після того, як останній зробив усне попередження про застосування до нього, в порядку ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» спецзасобу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, інспектор патрульної поліції у форменому одязі, продовжуючи опиратися законним вимогам поліцейського, вчинив активну фізичну протидію, та намагався втекти, внаслідок чого до нього в порядку ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» був застосований спецзасіб кайданки.

В той момент коли, працівник патрульної служби ОСОБА_12 , намагався провести ОСОБА_7 в службовий автомобіль для подальшої доставки до Центрального відділу поліції Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ромена Роллана, 13, з метою подальшого встановлення фактичних обставин вчинення ним та іншими особами неправомірних дій, встановлення його особи та опитування, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, не припиняв чинити активний опір працівнику патрульної служби поліції ОСОБА_12 та вдарив його під коліно правої ноги.

27.11.2016 року в період часу приблизно з 02 -20 год. по 05-00 год., ОСОБА_7 чинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку та під час опору наніс співробітнику патрульної служби поліції ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 наказом Головного Управління Національної поліції в Харківській області №115 о/с від 07.11.2015 року відповідно до ст.56 Закону України «Про Національну поліцію», призначено на посаду інспектора.

26.11.2016 року о 21-00 год. інспектор Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_15 спільно з поліцейським Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_14 та з інспектором Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_16 у форменому одязі, заступили на чергування по охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю згідно Дислокації сил та засобів роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції з 21 -00 год . 26.11.2016 року до 09 -00 год. 27.11.2016 року №0104, на службовому автомобілі № 0104.

27.11.2016 року приблизно о 04 -45 год. , перебуваючи на маршруті патрулювання, інспектор ОСОБА_15 отримав вказівку заступника командира роти №1 батальйону №4 УПП в м. Харкові ДПП про виїзд за адресою: м. Харків, вул.Р.Роллана, 13 для надання допомоги іншим поліцейським.

27.11.2016 року приблизно о 05-00 год. інспектори ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , поліцейський ОСОБА_14 в холі Центрального відділу поліції Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ромена Роллана, 13, побачили активну протидію ОСОБА_7 співробітникам патрульної поліції, який продовжуючи проявляти свою неповагу до працівників правоохоронних органів,незважаючи на те, що вони виконували покладені на них обов`язки щодо охорони громадського порядку, вирішив перешкодити їх діям, безпідставно продовжував створювати конфліктну ситуацію, висловлюватись в їх адресу нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та провокувати бійку. На неодноразові прохання та зауваження поліцейських патрульної поліції ОСОБА_7 не реагував , відмовлявся виконувати їх законні вимоги.

Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 05 -00 год. 27.11.2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Р.Роллана,13, після того, як інспектор ОСОБА_17 зробив усне попередження про застосування до нього в порядку ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» спецзасобу, усвідомлюючи значення своїх дій та, поліції у форменому одязі, не виконуючи законних вимог поліцейського, продовжував шарпатися, викручуватися, штовхатися, тобто продовжував вчиняти активну фізичну протидію при здійсненні працівником поліції ОСОБА_17 своїх обов`язків, в той момент, коли ОСОБА_17 намагався застосувати до нього спеціальний засіб кайданки, продовжував чинити активний опір працівнику патрульної служби поліції ОСОБА_14 та вкусив його за кисть правої руки, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

26.11.2016 року о 21-00 год. інспектор Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_15 спільно з поліцейським Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_14 та з інспектором Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_16 , які відповідно до ст.56 Закону України «Про Національну поліцію» призначені на вказані посади Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №115 о/с від 07.11.2015 року , у форменому одязі, заступили на чергування по охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю згідно Дислокації сил та засобів роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції з 21-00 год. 26.11.2016 до 09 -00год. 27.11.2016 року №0104, на службовому автомобілі № 0104.

27.11.2016 року приблизно о 04 -45 год., перебуваючи на маршруті патрулювання, інспектор ОСОБА_15 отримав вказівку заступника командира роти №1 батальйону №4 УПП в м. Харкові ДПП про виїзд за адресою: м. Харків, вул.Р.Роллана, 13 для надання допомоги іншим поліцейським.

По приїзді на дану адресу приблизно о 05-00 год. інспектори ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , поліцейський ОСОБА_14 в холі Центрального відділу поліції Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ромена Роллана, 13,побачили активну протидію ОСОБА_7 співробітникам патрульної поліції, який продовжуючи проявляти свою неповагу до працівників правоохоронних органів,незважаючи на те, що вони виконували покладені на них обов`язки щодо охорони громадського порядку, вирішив перешкодити їх діям, безпідставно продовжував створювати конфліктну ситуацію, висловлюватись в їх адресу нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та провокувати бійку. На неодноразові прохання та зауваження поліцейських патрульної поліції ОСОБА_7 не реагував та відмовлявся виконувати їх законні вимоги.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, приблизно о 05 год. 00 хв. 27.11.2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Р.Роллана,13, після того як інспектор ОСОБА_17 зробив усне попередження про застосування до нього в порядку ст.45 Закону України «Про Національну поліцію»- спецзасобу, усвідомлюючи значення своїх дій та розуміючи що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, інспектор поліції у форменому одязі, не виконуючи законних вимог поліцейського, в той момент, коли ОСОБА_17 намагався застосувати до нього спеціальний засіб кайданки, почав чинити активний опір працівнику патрульної служби поліції ОСОБА_14 та умисно вкусив його за кисть правої руки, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

Згідно даних висновку судово-медичного експерта № 7092-Ая/16 від 30.11.2016 року, у ОСОБА_14 має місце садно на тильній поверхні правої кисті у ділянці проекції 3-ої п`ясної кістки у середній третині, яке утворилось від дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились, за механізмом тертя-ковзання, та, за ступенем тяжкості викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень. Механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_14 , не суперечить засобу їх спричинення, на які вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Слідчим та процесуальним керівником, згідно з вимогами ст.135 КПК України, неодноразово здійснювались виклики ОСОБА_7 для надання показів в даному кримінальному провадженні шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою за адресою проживання та навчання останнього, здійсненням виклику по телефону, із зазначенням, згідно з вимогами ст.137 КПК України, у повістках найменування та адресу установи, до якої здійснюється виклик, а саме Шевченківський ВП ГУ НП в Харківській області та Харківська місцева прокуратура №1 із зворотними засобами зв`язку та наслідками неприбуття особи за викликом.

21.11.2017 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України слідчим Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та надіслано замовним письмом з описом за місцем проживання останнього: АДРЕСА_2 та за місцем навчання до Національного юридичного університету ім. Я.Мудрого.

Одночасно із письмовими повідомленнями про підозру 21.11.2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 направлені повістки про виклик до слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 для проведення допиту останнього в якості підозрюваного на 22.11.2017 року , 23.11.2017 року , 24.11.2017 року , однак підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився для проведення слідчих дій, причини своєї неявки не повідомляв.

22.11.2017 року слідчим ОСОБА_6 повторно направлено повістки про виклик на 23.11.2017 року 24.11.2017 року , 27.11.2017 року для допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного, однак останній не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Слідчим ОСОБА_6 було направлено повістки про виклик 28.11.2017 року на 01.12.2017 року , 04.12.2017 року на 07.12.2017 року , 11.12.2017 року на 14.12.2017 року.

Процесуальним керівником- прокурором направлено повістки про виклик ОСОБА_7 до місцевої прокуратури на 28.09.2017 року, на 27.11.2017 року та на 07.12.2017 року для допиту останнього, однак останній не з`явився, про причини неявки не повідомляв.

В ході подальшого проведення досудового розслідування встановлено нові обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим 11.12.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України та надіслано замовним письмом з описом за місцем проживання останнього: АДРЕСА_2 та за місцем навчання до Національного юридичного університету ім. Я.Мудрого.

Одночасно із письмовим повідомленням про нову підозру 11.12.2017 року за місцем реєстрації ОСОБА_7 направлені повістки про виклик до слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 для проведення допиту останнього в якості підозрюваного, однак підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився для проведення слідчих дій, причини неявки не повідомив.

В ході проведення досудового розслідування надано доручення СКР Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області в порядку ст.40 КПК України встановити місцезнаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно даних рапорту СКР Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в гуртожитку АДРЕСА_3 не встановлено.

20.11.2017 року слідчим ОСОБА_6 до Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУ НП в Харківській області надіслано постанову про проведення слідчих дій на іншій території, а саме для встановлення можливих засобів зв`язку з близькими родичами та вручення повісток про виклик.

13.12.2017 року у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у розшук, у зв`язку з чим на підставі ст.280 КПК України досудове розслідування зупинене.

В ході оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , останнього виявлено за адресою гуртожитку АДРЕСА_3 , на підставі ст.282 КПК України досудове розслідування відновлено, та слідчим, із дотриманням вимог ст.136 КПК України, із застосуванням відеофіксації в присутності понятих, вручено ОСОБА_7 повістки про виклик до слідчого та повідомлення про нову підозру, про що є відповідні розписки, однак на зазначені слідчим дати підозрюваний не з`явився, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим підозрюваного вдруге оголошено у розшук, досудове розслідування зупинено.

Згідно зі ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

25.01.2018 року ухвалою апеляційного суду Харківської області клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено; надано дозвіл на затримання ОСОБА_7

28.03.2018 року о 21-05 год. ОСОБА_7 на виконання вищезазначеної ухвали, з дотриманням вимог ст.191 КПК України , затримано.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених ст.177 КПК України буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню, або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, характер та спосіб вчинення кримінального правопорушенн, сторона обвинувачення обґрунтовано приходить до висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , скоїв умисні злочини проти авторитету органу державної влади, а саме опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років та умисний злочин проти авторитету органу державної влади, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, місця роботи не має, неодружений, на утриманні неповнолітніх не має; знищити сховати чи спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у вказаному провадженні будь-яким шляхом, в тому числі залякуваннями, погрозами, оскільки на теперішній час триває проведення досудового розслідування. Крім того, перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти вказаним ризикам. Крім цього, ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_9 , з метою зміни показів останніх.

Беручи до уваги вищенаведене, а також ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, а саме до 5 років позбавлення волі, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити , врахувавши обставини, наведені в його обгрунтування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання. В обґрунтування своїх заперечень щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначили , що відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, але особа відносно якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу не перебуває в статусі підозрюваного.
Своє твердження обґрунтовували тим, що 23.11.2017 року ОСОБА_7 було викликано в деканат Господарсько-правового факультету у зв`язку із надходженням на адресу ВУЗу листа від начальника СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_18 . Разом із даним листом співробітник деканату передав йому додатки у вигляді повідомлення про підозру, яке датоване декількома днями до цього, а також три прострочені повістки. Співробітник деканату не є учасником кримінального провадження, не є членом сім`ї ОСОБА_7 , тому такі дії є порушенням вимог ст.111 та ст.276 КПК України. ОСОБА_7 будучи студентом , усвідомлюючи порушення своїх прав та перед початком процесуальної дії з передання йому додатків до листа, заявив клопотання про застосування технічних засобів фіксування - проведення повної відеофіксації процесуальної дії в порядку застосування ст. 107 КПК України. В порядку застосування ч. 3 ст. 276 КПК України, заявив про необхідність детального роз`яснення кожного із його прав і застосування відеофіксації. Працівник деканату повідомив ОСОБА_7 , що не буде та не може здійснювати технічну фіксацію, оскільки взагалі не є повноважною особою, крім того він не може роз`яснювати права , оскільки їх не знає та не зобов`язаний це робити, а слідчого чи прокурора не бачив, лист йому принесли з загальної канцелярії і просили передати. Зазначали, що відповідно до вимог КПК особа викликається шляхом надіслання повістки за місцем проживання чи роботи особи та вручається їй особами, які визначені чинним законодавством України слідчим, прокурором, працівником органу зв`язку. Звертали увагу на те, що ОСОБА_7 має зареєстроване постійне місце проживання у місті Харкові, яке відомо слідчому і прокурору, оскільки в даному провадженні ОСОБА_7 займав активну позицію щодо чисельних звернень до органу досудового розслідування з численними клопотання з ініціюванням проведення слідчих дій, в яких було зазначено адреси реєстрації та проживання, а також має постійне місце роботи, що повинно було дозволити слідчому та прокурору без порушення прав та вимог КПК здійснювати виклики та інші процесуальні дії, зокрема виконати вимоги ст.. 135 КПК України для здійснення викликів та повідомлень у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлення про підозру, із наданням йому можливості користуватись допомогою адвоката, а слідчому виконати вимоги ст.. 107 КПК України.
Стосовно вказівки про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 11.12.2017 року зазначили, що навіть спроби вручення 11.12.2017 року повідомлення про підозру не було, не зважаючи на те, що ОСОБА_7 кожні 3-4 дні звертався з клопотаннями до слідчого та прокурора. 15.12.2017 року безпосередньо був у Шевченківському відділенні поліції ГУ НП в Харківській області передавав власну заяву про виконання судового рішення та ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 08.12.2017 року по справі №638/18393/17 (№1-кс/638/3393/17) з метою зобов`язати слідчого провести його особистий допит у даному провадженні з метою спростування наявності події кримінального правопорушення, що підтверджується відповідними доказами, наданими слідчому судді. Опосередковане вручення повідомлення про підозру шляхом надіслання засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру та його вручення не підтверджується наданими суду матеріалами, крім того, просили звернути увагу суду, що повідомлення надсилались на адресу багатоквартирного будинку без зазначення кімнати, гуртожитку де проживає адресат.
Адвокат звернув увагу суду, що це можливо зроблено з метою створення штучних обставин для затримання чи видимості переховування, оскільки прокурором надано із матеріалами копію запиту до управління інформаційно-аналітичного забезпечення де зазначено, що ОСОБА_7 проживає не просто у гуртожитку ,а у кімнаті №361, таким чином, орган досудового розслідування надсилаючи листи просто на адресу особи, достеменно знали у якій кімнаті він проживає, але не зазначали про це, що унеможливлювало працівнику органу зв`язку знайти адресата, а ОСОБА_7 належним чином отримати відповідне відправлення.
Оскільки для належного підтвердження отримання особою і вручення слідчим повідомлення про підозру, повістки відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 КПК потрібні підпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні якого немає, що вказує на неотримання відповідних відправлень у зв`язку із тим, що без зазначення кімнати кореспонденція залишаеться на першому поверсі гуртожитку. У випадку , якщо особа з тих чи інших причин не отримала відповідного повідомлення чи документа про виклик, особа не може бути підозрюваною, оскільки виклик не відбувся, вручення повідомлення про підозру здійснено не було.
Спроба вручення повідомлення про підозру 19.01.2018 року після скасування судом постанови слідчого про зупинення досудового розслідування, порушувала право на захист особи, оскільки ОСОБА_7 безпідставно зупинили на вулиці біля гуртожитку, в якому він постійно проживає, та намагались вручити підозру, він замість її отримання письмово вимагав надання йому повістки для проведення даної процесуальної дії для того, щоб він міг реалізувати гарантоване Конституцією України та Конвенцією право на захист, залучити адвоката, заявив про необхідність застосування повної відеофіксації та роз`яснення йому його процесуальних прав. Враховуючи вищевикладене, вказували про те, що в ході досудового розслідування ОСОБА_7 не перебуває в процесуальному статусі підозрюваного, оскільки відомості внесені до ЄРДР про вручення 21.11.2017 року та 11.12.2017 року йому повідомлень про підозру, вчинено із порушенням вимог ст.ст.107, 111, 276, 278 та Глави 11 КПК України. Зазначили, що спроба вручення повідомлення не за місцем проживання та реєстрації особи, ще й з порушенням строку такого вручення (не в день складання повідомлення про підозру) є незаконною, що вказує на те, що вручення повідомлень з порушенням порядку та строку його вручення, не може вважатись завершеною процесуальною дією, внаслідок чого ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру вручено не було в день складання із дотриманням істотного права людини і громадянина права на захист. Також зазначали, що відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.02.2018 року по справі №638/18024/17 (№1-кс/638/549/18) зазначені обставини були оскаржені в установленому законом порядку та судом зобов`язано слідчого вилучити відповідні відомості про дату та час повідомлення про підозру з ЄРДР. Додатково звернули увагу суду, що витяг з ЄРДР, наданий прокурором сформований 29.01.2018 року , тобто до ухвалення рішення судом про вилучення з реєстру відомостей про повідомлення про підозру від 12.02.2018 року, що не дає можливості суду пересвідчитись у тому, в якому статусі знаходиться особа , відносно якої подано клопотання про обрання запобіжного заходу, яке може бути подано лише стосовно підозрюваного (обвинуваченого), яким ОСОБА_7 не є.

Адвокат ОСОБА_3 навів свої заперечення, щодо тверджень прокурора про наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України зазначивши, що ОСОБА_7 не тільки не переховувався від органів досудового розслідування, а кожного тижня звертався із клопотаннями та заявами до слідчого чи скаргами до слідчого судді, на підтвердження чого надав значну кількість клопотань, заяв та ухвал Дзержинського районного суду міста Харкова. Також зазначив, про неможливість з`явлення на повістки про виклик на кінець січня для власного допиту, письмово повідомив слідчого, що оскільки весь останній місяць він перебував у лікарнях то на стаціонарному лікуванні, на обстеженнях і оскільки він зацікавлений у проведенні його власного допиту на підставі ухвали суду від 08.12.2017 року він просив перенести дану слідчу дію. 23.01.2018 року ОСОБА_7 через адвоката звернувся із клопотанням про перенесення слідчої дії та надав відповідні медичні довідки про те, де перебуває у зв`язку із лікуванням гіпертонічного кризу, на який страждає з 2013 року та закритої черепно мозкової травми , яку отримав, 27.12.2017 року шляхом падіння на сходах і наслідки якої намагається діагностувати. Слідчий ОСОБА_6 24.01.2018 року частково задовольнила відповідне клопотання повідомивши, що в подальшому на підставі ст.135 КПК України ОСОБА_7 буде повідомлено додатково про проведення запланованих слідчих дій.

Стосовно зазначеного прокурором ризику незаконного впливу на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, адвокат заперечив тим, що провадження тримає півтора роки , ОСОБА_7 знаючи осіб, які його обмовляють навіть не намагався зустрітись з ними з метою впливу, жодного доказу, який би хоч побічно вказував на такі спроби прокурор не навів. Крім того, адвокат ОСОБА_3 заперечив, що намагається провести допити цих осіб у спосіб передбачений чинним КПК України, звертаючись із клопотаннями про проведення слідчих дій, зокрема посилався на задоволені ще 14.12.2017 року про допит свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.02.2018 року якою скасовано постанову слідчого від 06.12.2017 рокупо справі №638/18393/17 (№1-кс/638/186/18) про допит потерпілого ОСОБА_14 і застосуванням відеофіксації та наданням права на перехресний допит адвокату ОСОБА_3 .

Стосовно зазначеного прокурором ризику вчинення іншого правопорушення адвокат заперечив та зазначив, що ОСОБА_7 раніше не притягався до відповідальності, кримінальне провадження триває півтора роки і за цей час навіть до адміністративної відповідальності він не притягався, дуже добре навчається та звернув увагу суду, що цей ризик, як і інші є лише припущеннями прокурора не підтвердженими навіть побічними доказами наданими суду та стороні матеріалами.

Адвокат ОСОБА_3 навів заперечення, щодо суті клопотання про обрання запобіжного заходу із посиланням на ст. 178 КПК України, просив звернути увагу суду, що прокурором до матеріалів якими обґрунтовується клопотання не надано доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Опір працівникам правоохоронного органу не зазначається у жодному документі крім клопотанням чи копій повідомлення про підозру тобто є припущення ми прокурора, а не доказами. Стосовно наявності легких тілесних ушкоджень, то матеріали надані прокурором, не містять копій експертиз, на які прокурор посилається у копіях не вручених повідомлень про підозру і які є єдиним джерелом доказів наявності тілесних ушкоджень та їх ступеню. ОСОБА_7 є молодим 20 річним хлопцем, має місце офіційної роботи, надав відповідну довідку, та місце навчання, має репутацію сумлінного учня та відмінника навчання, не має судимостей, офіційно працює з метою оплати свого проживання та навчання в місті Харкові.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зазначене адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вказали, що обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні немає взагалі та зокрема її не можна встановити з матеріалів , наданих суду до клопотання про обрання запобіжного заходу. Крім того, жодний з трьох ризиків , які навела прокурор не підтверджено доказами, спростовуються наданими стороною захисту документами та поясненнями суду.

Крім того, суду було надано медичні довідки, консультаційні висновки, листки непрацездатності у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні, виписки, епікриз, висновки та інші документи на підтвердження незадовільного стану здоров`я ОСОБА_7 та пояснив, що з 2013 року ОСОБА_7 турбував головний біль та гіпертонічні проблеми. 27.12.2017 року коли він поїхав святкувати Новий рік до батьків у село, він впав зі сходів та вдарився головою, отримавши закриту черепно- мозкову травму із втратою свідомості, з того часу постійно перебував на стаціонарному лікуванні чи діагностичних обслідуваннях. Кожні 10-12 днів він змушений був знаходитись на стаціонарному лікуванні у зв`язку із важкістю діагностування проблем із втратою свідомості та гіпертонічним кризом.

Слідчий суддя, вислухавши сторони провадження, дослідивши надані в обгрунтвання клопотання докази , дослідивши докази, надані стороною захисту на заперечення проти доводів клопотання, дійшов наступного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

Слідчим суддею встановлено, що 27.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджено даними витягу з кримінального провадження № 0005947 від 27.11.2016 року .

21.11.2017 року слідчим складено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального провапорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв"язку з виконанням цим працівником службових обов"язків.

Як зазначено в клопотанні слідчого , повідомлення , відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України , слідчим Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та надіслано замовним письмом з описом за місцем проживання останнього: АДРЕСА_2 та за місцем навчання до Національного юридичного університету ім. Я.Мудрого , шляхом скерування його відповідним супровідним листом за підписом начальника СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області, який у відповідності до вимог ст. 39 КПК України , відповідно до даних витягу з ЄРДР, не є належною особою, яка може виконувати дії щодо вручення повідомлення про підозру.

Одночасно із письмовими повідомленням про підозру 21.11.2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 направлені повістки про виклик до слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 для проведення допиту останнього в якості підозрюваного на 22.11.2017 року , 23.11.2017 року , 24.11.2017 року , однак підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився для проведення слідчих дій, причини своєї неявки не повідомляв. 22.11.2017 року слідчим ОСОБА_6 повторно направлено повістки про виклик на 23.11.2017 року 24.11.2017 року , 27.11.2017 року для допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного, однак останній не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Слідчим ОСОБА_6 було направлено повістки про виклик 28.11.2017 року на 01.12.2017 року , 04.12.2017 року на 07.12.2017 року , 11.12.2017 року на 14.12.2017 року .

11.12.2017 року повідомлення про нову підозру ( до ЄРДР дані внесено 08.12.2017 року) в такий же спосіб було направлено слідчим поштовою кореспонденцію за місцем реєстрації особи та за місцем її начання. За місце реєстрації адресатом не було отримано відповідну кореспонденцію, через що вона повернути відправнику за закінченням терміну зберігання. Працівник закладу освіти, яким відповідальний за отримання вхідної кореспонденції, викликавши ОСОБА_7 до деканату повідомив, що не я повноваженою особою щодо виконання функції вручення таких документів, однак ОСОБА_7 разом з адвокатом прибувши на вказаний виклик отримали відповідний пакет документов.

19.01.2018 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області в присутності понятих , оперативних працівників СВ , на вулиці, біля гуртожитку, де мешкає ОСОБА_7 , було вручено ОСОБА_7 повідомлення про підозру, однак останнім було перекреслено свій підпис на даному процесуальному документі та письмово зазначено про надання можливості реалізації його права на захист , відповідно до вимог ст.. ст.. 87 та 107 КПК України. Така вимога органом досудового розслідування дотримана не була.

Вказане свідчить про істотне порушення права громадянина на захист.

Слідчий суддя, оцінивши наведені стороною обвинувачення та стороною захисту доводи , вважає, що ні повідомлення про підозру, ні інші докази, надані стороною обвинувачення, не містять даних про вручення ОСОБА_7 у визначений кримінально процесуальним законодавством спосіб повідомлення про підозру.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, іі права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вимогами ст.. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування , слідчий , інші службові особи органів державної влади зобов"язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вимогами ч.ч.1 та 2 ст. 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжного заходу, відповідно до положень яких, запобіжний захід може бути застосований лише до підозрюваного (обвинуваченого) з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам за наявністю обґрунтованої підозри.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Згідно зі ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Для досягнення мети виклику слідчим, прокурором, яка полягає у забезпеченні можливості проведення окремих процесуальних дій, в тому числі вручення повідомлення про підозру, важливе значення має дотримання передбаченого законом порядку його здійснення.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні здійснюється у спосіб, визначений ст. 135 КПК України, відповідно до якого особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Зазначеною нормою також передбачено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 з 2014 року має місце постійної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокатом до суду надано до матеріалів провадження чисельні письмові звернення ( клопотання) до слідчого, прокурора та слідчих суддів , де зазначена адреса місця реєстрації та відповідно місця знаходження ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

У судовому засіданні встановлено, що адреса, зазначена у повідомленні про підозру , є місцем проживання ОСОБА_7 .

Доказів того, що у визначеному вказаною нормою порядку ОСОБА_7 викликався до слідчого з метою вручення йому повідомлення про підозру , слідчому судді в ході розгляду клопотання не представлено.

Крім того, нормами КПК України не передбачено направлення повідомлення про підозру за адресою навчання особи , як належний спосіб повідомлення про підозру, тому не може вважатися врученням повідомлення про підозру.

Не може бути прийнято як доказ, повідомлення від 19.01.2018 року про підозру, яке складено 11.12.2017 року , тому що суперечить вимогам ст.. 278 КПК України, а саме вручення повідомлення про підозру відбувалось з істотним порушенням прав особи та вимог ст.. ст.. 87 та 107 КПК України.

За даними відправки поштової кореспонденції щодо виклику особи до СВ вбачається, що на протязі всього часу викликів вони здійснені з порушенням строків, передбачених нормами КПК України ( наявні в допомогою та прибути до слідчого у визначений час.

Відповідно до положень ст. 138 КПК України, зазначена причина неприбуття на виклик є поважною.

Таким чином, доходжу висновку, що слідчому судді не надано доказів вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру.

Таким чином, на момент звернення із клопотанням та під час його розгляду стороною обвинувачення доказів вручення, у порядку, визначеному кримінально процесуальним кодексом, ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру слідчому судді не надано.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, що виключає можливість розгляду питання про обрання відносно нього запобіжного заходу і вирішення інших питань, що підлягають дослідженню відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 та ст. 178 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 132, 182, 188, 267-279, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню № 0005947 від 27.11.2016 року , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1