н/п 1-кс/640/7697/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
користувача майна - ОСОБА_4 ,
22.09.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про накладення арешту на автомобіль марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане 27.12.2002 МРЕВ УДАІ УМВС ДАІ ГУ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 на вищевказаний автомобіль, шляхом заборони користування, володіння, розпорядження та відчуження вказаним майном.
Підставами внесення відомостей до ЄРДР є повідомлення до Київського ВП від працівників патрульної поліції м. Харків про те, що 21.09.2017 при перевірці документів у водія автомобіля марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 р.в., по вул. Ак. Павлова 165, виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль з ознаками підробки.
Згідно рапорту інспектора роти №2, батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові сержанта поліції ОСОБА_7 , що 21.09.2017 за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова 165, був зупинений автомобіль марки " Opel Vectra ", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску під керуванням ОСОБА_4 , під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 було встановлено, що дане свідоцтво про реєстрацію виготовлено не друкарським шляхом, під надписом «CERTIFICAT DIMMATRICULATION» виявлено мікродрук, мітки які зливаються, на місці- мікродрук не встановленого зразка, незрозумілі символи. не встановленого зразка, відповідно є обгрунтовані підставі вважати вказаний документ підроблений.
Згідно протоколу огляду місця події від 21.09.2017 проведений за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 165, був вилучений автомобіль марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску, ідентифікаційний номер кузова відсутній та доставлений до штраф майданчику тимчасового тримання «Інформ-Ресурси», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Оскільки автомобіль марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 виданий 27.12.2002 МРЕВ УДАІ УМВС ДАІ ГУ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 на вищевказаний транспортний засіб з відсутністю ідентифікаційного номера (кузова) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що номер двигуна вказаного автомобіля виготовлено з відхиленням технологічних вимог заводу виробника, та відповідно до ст. 290 КК України предметом вказаного кримінального правопорушення є шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів, тобто вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, 21.09.2017 слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 165, в ході якого вилучений автомобіль марки " Opel Vectra ", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску з відсутнім ідентифікаційним номером кузова та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 виданий 27.12.2002 МРЕВ УДАІ УМВС ДАІ ГУ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 власником автомобіля марки " Opel Vectra ", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску є ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий вважає, що вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Користувач майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на незаконність дій працівників аульної поліції. Пояснив, що 21.09.2017 він був зупинений працівниками поліції нібито за порушення ним ПДР України, в подальшому, встановивши про відсутність в його діях порушення правил дорожнього руху, інспектора поліції почали вказувати на підробку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та викликали інший наряд поліції, між ними виник конфлікт, в ході якого співробітники поліції вели себе зухвало та безпідставно, на його думку, відібрали у нього автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасника процесу, дослідивши надані докази, встановив наступне.
21.09.2017 під час огляду місця події був вилучений автомобіль марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 та доставлений до штраф майданчик тимчасового тримання «Інформ-Ресурси», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
22.09.2017 слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про арешт майна, а саме автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пп.2 п.2.6. Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Слідчому судді органом досудового розслідування не надано даних щодо наявності в кримінальному провадженні зазначених осіб.
Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
У цьому контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що санкція статті 358 ч. 1 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування, не передбачає конфіскації майна, доказів подання цивільного позову в рамках кримінального провадження стороною обвинувачення не надано.
Стаття 358 ч. 1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Слідчому судді на теперішній не надані обґрунтування висновків слідчого, які б свідчили про те, що вилучене свідоцтво про реєстрацію виготовлено не друкарським шляхом, не встановленого зразка, відповідно є підробленим.
Крім того, слідчим не надано ніякими доказів в обґрунтування його доводів про те, що вилучені автомобіль марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 на вищевказаний транспортний засіб, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що номер двигуна вказаного автомобіля виготовлено з відхиленням технологічних вимог заводу виробника, та відповідно до ст. 290 КК України предметом вказаного кримінального правопорушення є шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів.
Слідчий суддя вважає, що матеріали, які надані органом досудового розслідування слідчому судді, не містять належних та допустимих доказів, які б містили об`єктивні відомості на підтвердження клопотання.
Тобто, крім припущень інспектора патрульної служби та слідчого щодо вилучення підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ніяких доказів в обґрунтування клопотання не надано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до ст. 170 КПК України, власник майна не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження (про підозру йому не було заявлено, підстави арешту його майна як третіх осіб слідчим не обґрунтовано).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Отже, враховуючи, що по справі відсутні докази того, що автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуті злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову, підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного майна - відсутні.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Повернути власнику рухомого майна ОСОБА_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучені в ході огляду місця події 21.09.2017 року автомобіль "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане 27.12.2002 МРЕВ УДАІ УМВС ДАІ ГУ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 на вищевказаний автомобіль.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1