Справа № 520/3807/13-к
Провадження № 1-кп/520/71/13
УХВАЛА

11.04.2013 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тонконоженка H.H.

при секретарі Чебан О.О.

за участю прокурора Богомолова Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстованного: м. Одеса, вул. космонавтів, 38, кв.21,

у скоєні криминального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2013 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угода про визнання винуватості, у кримінальному провадженні за звинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України ОСОБА_1, відносно якого запобіжний захід не обирався.

25.03.2013 року по кримінальному провадженню, відповідно до ч.1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням затвердити угоду про визнання винуватості між ним і підозрюваним ОСОБА_1 від 20 березня 2013 року.

Заслухав думку прокурора і також обвинуваченого ОСОБА_1 про можливість затвердження угоди, вивчивши текст вказаної угоди, суд приходить до висновку про неможливість затвердження угоди з наступних підстав.

Як вбачається з обвинувального акту він був складений слідчим 18 березня 2013 року і 20 березня 2013 року затверджений прокурором. Угода була складена 20 березня 2013 року.

Діюче законодавство ст.474 КПК України передбачає можливість досягнення угоди під час досудового розслідування, або під час судового провадження. Як вбачається з обвинувального акту 20 березня 2013 року досудове розслідування було закінчене, про що свідчить відкриття в той день матеріалів досудового слідства, повідомлення слідчого підозрюваному про закінчення слідства і затвердження обвинувального акту. Тому, з вказаних матеріалів незрозуміло коли була досягнута договореність про угоду - до закінчення досудового слідства і затвердження обвинувального акту, чи після закінчення досудового слідства і затвердження обвинувального акту, тобто перед направленням обвинувального акту до суду, що не передбачено КПК України.

Крім того, згідно ст.472 КПК України, передбачені обовязки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою ( якщо такі домовленості масли місце).

Як вбачається з угоди, датованої 20 березня 2013 року, підозрюваний ОСОБА_1 зобовязується співпрацювати з правоохоронними органами, тобто, приймаючи до уваги, що досудове слідство по цій справі в цей день було уже закінчено, слід вважати, що підозрюваний зобовязаний цією угодою співпрацювати з правоохоронними органами в подальшому, поза межами цієї кримінальної справи, що не передбачено КПК, тому є незаконним і суттєво порушує права ОСОБА_1, вважаючи також на можливість прокурора в подальшому звернутися до суду з клопотанням про скасування угоди у разі відмови ОСОБА_1 від такої незаконної співпраці.

Також угодою ОСОБА_1 зобовязується повідомляти правоохоронним органам та суду щодо місця свого знаходження. Вказане зобовязання в угоді також не передбачене ст.472 КПК України, тому є незаконним і таким, що суттєво обмежує права обвинуваченого.

Згідно до ст.474 ч.7 п.3 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб. Згідно ч.7 ст.474 КПК України, в такому разі досудове розслідування, або судове провадження продовжується у загальному порядку.

На підстави викладеного, керуючись ст..ст.472 і 474 КПК України;

УХВАЛИВ:

В затверджені угоди відмовити.

Відновити процесуальні дії по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тонконоженко М. М.