Справа № 278/368/18
В И Р О К
Іменем України
07 березня 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, працюючого штампувальником 2-го розряду в ТОВ "СП"АТЕМ-ФРАНК"", неодруженого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
15.04.2017 близько 13 години ОСОБА_4 перебував в будинку АДРЕСА_2 , де допомагав своїй знайомій ОСОБА_5 по господарству, і в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення її коштів, місцезнаходження яких він знав.
Реалізуючи свій умисел, в цей же час та місці ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зі шафи однієї з кімнат вищевказаного будинку, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить, таємно заволодів її коштами в сумі 200 доларів США, вартість яких за офіційним курсом Національного банку України (далі НБУ) станом на 15.04.2017 становила 5372 грн. Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
11.06.2017 близько 12 години у ОСОБА_4 під час перебування у вказаному будинку ОСОБА_5 виник умисел на повторне таємне викрадення її коштів.
Реалізуючи свій умисел, в цей же час та місці ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з тієї ж шафи таємно повторно викрав кошти ОСОБА_5 в сумі 100 доларів США, вартість яких за офіційним курсом НБУ на той день становила 2614 грн. Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
22.07.2017 близько 13 години у ОСОБА_4 під час перебування у вказаному будинку ОСОБА_5 виник умисел на повторне таємне викрадення її коштів.
Реалізуючи свій умисел, в цей же час та місці ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з тієї ж шафи таємно повторно викрав кошти ОСОБА_5 в сумі 200 доларів США, вартість яких за офіційним курсом НБУ на той день становила 5184 грн. Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
28.10.2017 близько 14 години у ОСОБА_4 під час перебування у вказаному будинку ОСОБА_5 виник умисел на повторне таємне викрадення її коштів.
Реалізуючи свій умисел, в цей же час та місці ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з тієї ж шафи таємно повторно викрав кошти ОСОБА_5 в сумі 200 доларів США, вартість яких за офіційним курсом НБУ на той день становила 5364 грн. Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Зазначеними діями, які виразились у таємному заволодінні коштами ОСОБА_5 15.04.2017, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а його діями, які виразились у повторному таємному заволодінні її коштами 11.06.2017, 22.07.2017 та 28.10.2017, він вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
2 лютого 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні названих злочинів. 7 лютого 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно із якою сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України сторони визначили остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
У даному кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена, оскільки злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, є злочинами середньої тяжкості, якими заподіяна шкода лише інтересам потерпілої.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 471 КПК України, угода містить передбачені ст. 473 КПК України наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання вимог угоди.
Укладення угоди між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні та заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди. Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням, відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдану шкоду. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Потерпіла підтвердила, що примирилася з обвинуваченим ОСОБА_4 , претензій до останнього немає.
Цивільний позов не заявлено, відомості про процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000052 угоду про примирення від 7 лютого 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений:
обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілою, її представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно із частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпіла має право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1