Справа № 192/1556/17
Провадження № 1-в/192/594/17
Ухвала
Іменем України
"13" листопада 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від -04 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав і просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд клопотання засудженого у їх відсутність (а.с. 6).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, що з`явились, враховуючи, що згідно положень Закону України «Про амністію у 2016 році», неявка належним чином повідомленого представника виправної установи не перешкоджає розгляду клопотання, суд постановив проводити розгляд клопотання у відсутність представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 04 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
При цьому судом, при визначенні остаточного строку покарання, на підставі ст. 71 КК України, було частково приєднано невідбуте засудженим покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2011 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України (а.с. 8).
Тобто ОСОБА_3 , знову вчинив умисний злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком.
Згідно п. а ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Таким чином, в силу зазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, і тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1