йСправа № 304/1168/17 Провадження № 1-кс/304/352/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2017 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши її клопотання, затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000287 від 20 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -
В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000287 від 20 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме оригіналів документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), зокрема статуту, свідоцтва про державну атестацію дитячого закладу оздоровлення та відпочинку, акту приймання дитячого оздоровчого табору; документації щодо безпеки перебування дітей на базі відпочинку (інструкції з охорони здоров`я дітей, інструкції з охорони праці, журнали інструктажів тощо), посадових інструкцій директора та організатора подорожей (інструктора) бази відпочинку; акту проведення державної атестації БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », журналу реєстрації дітей та всіх осіб при поселенні на базу відпочинку, інструкції перебування дітей на відпочинку; договору № 5 «Про надання послуг з оздоровлення дітей у літній період» від 19 липня 2017 року, укладеного між БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ІНФОРМАЦІЯ_3 , цивільно-правового договору, укладеного між БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_5 («Про працю в якості інструктора подорожей та екскурсій»), а також інших документів товариства, які зберігаються на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення для приєднання до матеріалів кримінального провадження. Клопотання мотивує тим, що 20 липня 2017 року о 12.34 год. в чергову частину Перечинського ВП Закарпатської області зі служби « НОМЕР_1 » надійшло повідомлення про те, що на базі відпочинку за адресою: АДРЕСА_2 лікарем Зайдел констатовано смерть через утоплення ОСОБА_6 , мешканця м. Біла Церква Київської області, який відпочивав на базі ЛОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 19 липня 2017 року ОСОБА_7 , 2005 року народження, мешканець АДРЕСА_3 з групою в кількості 27 дітей та трьома вихователями приїхав на відпочинок до ЛОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Лумшори Перечинського району. 20 липня 2017 року близько 10.40 год. група у повному складі прийшла на відпочинок у приватну садибу по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , 1975 року народження, на території якої є сауна, чан та басейн неправильної форми розміром 3,5 * 7 м, з глибиною води до 1,7 м. ОСОБА_7 зайшов у вказаний басейн, однак довго не виниряв, після чого вихователі витягли його без ознак життя. Під час огляду домогосподарства приватної садиби поруч з басейном виявлено труп тіла малолітнього ОСОБА_7 , ознак насильницької смерті на якому не виявлено. Згідно висновку експерта № 286 від 20 липня 2017 року смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала від механічної асфіксії, внаслідок закриття дихальних шляхів рідиною. Дану подію 20 липня 2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, після чого перекваліфіковано на ч. 2 ст. 137 КК України. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження в якості свідка була допитана вчитель Білоцерківської ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , яка показала, що 19 липня 2017 року вона разом з двома колегами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , супроводжуючи 27 неповнолітніх дітей, мешканців м. Біла Церква до с. Лумшори Перечинського району на відпочинок, приїхали до м. Ужгорода. Того ж дня на базі відпочинку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (б/в «Полонина ДБК-3») між нею та директором бази ОСОБА_12 було укладено договір № 5 про надання послуг з оздоровлення дітей у літній період, після чого ним було проведено інструктаж, про що вони розписувалися у журналі, повідомлено про режим роботи бази, а також усно обговорили заходи по організації відпочинку дітей на два дні вперед на 19 та 20 липня. Так, 20 липня 2017 року близько 10.00 год. вони провівши разом з інструктором усний інструктаж з дітьми, направилися до приватної садиби з чанами та басейном. Частина дітей пішли до чану, а частина почали плавати у басейні, вона з колегами знаходилися поруч них. Через деякий час вона покликала дітей виходити на берег, однак дитина ОСОБА_13 , яка була у басейні, сказала їй, що ОСОБА_14 занурився у воду і довго не виниряє. Вона почала сильно кричати, наближатися до нього, та витягнули ОСОБА_15 з води і почали робити штучне дихання. Через деякий час приїхала карета швидкої, які після проведення невідкладних реанімаційних заходів констатували смерть дитини. Враховуючи викладене, а також те, що для здобуття доказів, які б підтверджували скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України, та встановлення винних осіб є необхідним отримати тимчасовий доступ до зазначених документів, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.

Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані нею матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих слідчим матеріалів, виїздом СОГ на місце події встановлено, що 19 липня 2017 року ОСОБА_7 , 2005 року народження, мешканець АДРЕСА_3 з групою в кількості 27 дітей та трьома вихователями приїхав на відпочинок до ЛОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Лумшори Перечинського району. 20 липня 2017 року близько 10.40 год. група у повному складі прийшла на відпочинок у приватну садибу по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , 1975 року народження, на території якої є сауна, чан та басейн неправильної форми розміром 3,5 * 7 м, з глибиною води до 1,7 м. ОСОБА_7 зайшов у вказаний басейн, однак довго не виниряв, після чого вихователі витягли його без ознак життя.

Також з даних матеріалів убачається, що дану подію 20 липня 2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер №0000287 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 137 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000287 від 04 жовтня 2017 року (а. с. 18).

Встановлено, що згідно письмових пояснень ОСОБА_9 вчителя Білоцерківської ЗОШ № 22 від 21 липня 2017 року, 19 липня 2017 року вона разом з двома колегами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , супроводжуючи 27 неповнолітніх дітей, мешканців м. Біла Церква до с. Лумшори Перечинського району на відпочинок, приїхали до м. Ужгорода. Того ж дня на базі відпочинку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (б/в «Полонина ДБК-3») між нею та директором бази ОСОБА_12 було укладено договір № 5 про надання послуг з оздоровлення дітей у літній період, після чого ним було проведено інструктаж, про що вони розписувалися у журналі, повідомлено про режим роботи бази, а також усно обговорили заходи по організації відпочинку дітей на два дні вперед на 19 та 20 липня. Так, 20 липня 2017 року близько 10.00 год. вони провівши разом з інструктором усний інструктаж з дітьми, направилися до приватної садиби з чанами та басейном. Частина дітей пішли до чану, а частина почали плавати у басейні, вона з колегами знаходилися поруч них. Через деякий час вона покликала дітей виходити на берег, однак дитина ОСОБА_13 , яка була у басейні, сказала їй, що ОСОБА_14 занурився у воду і довго не виниряє. Вона почала сильно кричати, наближатися до нього, та витягнули ОСОБА_15 з води і почали робити штучне дихання (а. с. 5-10).

Також встановлено, що будинок відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є дитячим закладом оздоровлення та відпочинку, який внесено до Державного реєстру та, який пройшов державну атестацію. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 99309782 від 04 жовтня 2017 року, база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » знаходиться у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а. с. 11-17).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження може мати значення інформація, що знаходиться у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », враховуючи неможливість іншими способами встановити відомості щодо осіб, винних у вчиненні даного кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчому СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей і документів, а саме оригіналів документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »): - статуту; - свідоцтва про державну атестацію дитячого закладу оздоровлення та відпочинку; - акту приймання дитячого оздоровчого табору; - документації щодо безпеки перебування дітей на базі відпочинку (інструкції з охорони здоров`я дітей, інструкції з охорони праці, журнали інструктажів тощо); - посадових інструкцій директора та організатора подорожей (інструктора) бази відпочинку; - акту проведення державної атестації БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; - журналу реєстрації дітей та всіх осіб при поселенні на базу відпочинку; - інструкції перебування дітей на відпочинку; - договору № 5 «Про надання послуг з оздоровлення дітей у літній період» від 19 липня 2017 року, укладеного між БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - цивільно-правового договору, укладеного між БВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_5 («Про працю в якості інструктора подорожей та екскурсій»), а також інших документів товариства, які зберігаються на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення/копіювання для приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000287.

Строк дії даної ухвали до 19 листопада 2017 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1