АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/746/17 Справа № 1-283/12 Категорія: ст. 459-467 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 (відеоконференція)

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2017 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р. у кримінальному провадженні відносно засудженої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Засуджена ОСОБА_7 17.05.2017 р. звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р., яким її засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

У своєму клопотанні ОСОБА_7 вказує, що судом першої інстанції, ухвалюючи вирок, про перегляд за нововиявленими обставинами якого остання ставить питання, покладено в основу вироку покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були наркозалежними, та надавали показання слідчому в стані наркотичного сп`яніння за винагороду у виді наркотичної речовини для власного вживання, отриманих від працівників Соснівського РВ ОБНОН. Тому показання зазначених свідків не відповідають дійсності, отриманні незаконним шляхом та є неправдивими, що також може підтвердити її знайомий ОСОБА_11 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2017 року заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р. залишено без задоволення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 повністю визнавала вину за пред`явленим обвинуваченням та погодилась на дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України 1960 року й наслідки застосування статті їй було роз`яснено та зрозуміло. ОСОБА_7 надавала покази та не оспорювала фактичні обставини справи, тобто судом не бралися інші докази її винуватості, зокрема, свідчення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , письмові докази, які знаходились в матеріалах справи. При перегляді вироку апеляційним судом засуджена також визнала себе винуватою у вчиненні злочинів в повному обсязі та відмовилась від своїх апеляції щодо незгоди з вироком в частині доведеності її вини та кваліфікації її дій і лише ставила питання про пом`якшення покарання. Вказує, що скаржниця не надала будь-яких відомостей для виклику свідка в судове засідання.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2017 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Указує, що судове рішення місцевого суду є незаконним з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а також суд обмежив її в реалізації процесуальних прав у відстоюванні правової позиції захисту засобами, передбаченими КПК України, та позбавив права збирати і подати до суду належні й допустимі докази на підтвердження правової позиції заявлених нововиявлених обставин.

Зазначає, що підставами для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, які доводять її невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є надання нею неправдивих показів та підписання незрозумілих їй по суті документів, у зв`язку з перебуванням в стані наркозалежності, під дією препаратів та психологічним тиском, а також надання неправдивих показів наркозалежними свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Тому проведення судового розгляду за спрощеною процедурою в порядку ст. 299 КПК України 1960 року в частині її добровільної згоди, стверджує апелянт, вказує на неповноту судового розгляду справи, під час якого залишилися недослідженими обставини, встановлення яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 подану засудженою апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги засудженої, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідача, учасників судового засідання, вивчивши матеріли кримінальної провадження та оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 459 КПК України 2012 року, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Колегія суддів вбачає, що, залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р., суд першої інстанції в повній мірі врахував вищезазначені вимоги закону.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р. ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, та призначено їй покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, яке є її власністю.

Ухвалою Апеляційного суду від 08.10.2013 р. вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р. щодо ОСОБА_7 залишено без змін, а апеляції засудженої та прокурора - без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.06.2014 р. касаційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 08.10.2013 р. щодо ОСОБА_7 - залишено без змін.

Аналізуючи інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вбачає, що апелянт у якості основного свого аргументу посилається на те, що, ухвалюючи вирок щодо неї, Соснівський районним судом м. Черкаси не враховано, що показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надавалися слідчому в стані наркотичного сп`яніння за винагороду у виді наркотичної речовини для власного вживання, отриманих від працівників органів внутрішніх справ.

Колегія суддів вважає, що посилання засудженої на ці обставини як на нововиявлені не знайшло свого підтвердження як в місцевому суді, так і під час апеляційного розгляду. Адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази наркотичної залежності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 й тиску чи підкупу з боку правоохоронних органів на даних свідків під час надання ними відповідних показів. Зокрема, відсутні підстави вважати, що в діях працівників Соснівського РВ ОБНОН вбачається порушення встановленого законом порядку здійснення діяльності органів досудового слідства, які б характеризувались вчиненням суспільно небезпечних дій у формі примушування вказаних свідків до давання завідомо неправдивих показань чи їх підкупу, що б утворювало складу злочину, передбаченого ст. 386 КК України. Однак в матеріалах справи відсутні та не надані колегії суддів відповідні фактичні обставини наведеного, встановлені вироком суду, що набрав законної сили, чи підтверджені матеріалами розслідування. Втім, відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК України, лише вироком суду або, принаймні, матеріалами розслідування, має бути підтверджений будь-який факт зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження, для того, щоб такий факт міг бути прийнятий судом у якості нововиявленої обставини.

Ключовою ознакою нововиявленої обставини, яка може бути підставою для перегляду чинного судового рішення відповідно до змісту п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України 2012 року є те, що ця обставина не була відома суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення.

За таких умов показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не може вважатися нововиявленою обставиною, адже твердження засудженої про їх наркотичну залежності та надання ними показів за винагороду є лише припущеннями ОСОБА_7 , які не знайшли відповідного підтвердження як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, та є надуманими й безпідставними.

За своїм змістом вказані вище доводи апелянта є намаганням засудженої повторно оскаржити вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р. щодо неї, й не мають відношення до нововиявлених обставин.

Твердження апелянта про неповноту судового розгляду в частині її добровільної згоди на спрощений порядок розгляду справи колегія суддів вважає необґрунтованим, адже вказана неповнота, якщо вона мала місце, могла бути усунута виключно у порядку апеляційного чи касаційного оскарження вироку. До нововиявлених обставин ці аспекти не мають відношення, що вірно встановив суд першої інстанції.

Зміст доводів засудженої зводиться до її бажання спонукати суд повторно й по-іншому оцінити існуючі в його кримінальному провадженні докази, що є неможливим в порядку перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами за правилами глави 34 КПК України 2012 року. За змістом положень глави 34 КПК України суд не має права повторно переоцінювати наявні у кримінальній справі докази, а також не має права давати оцінку певним з точки зору заявника порушенням норм матеріального і процесуального закону, які були допущені в ході досудового слідства чи судового розгляду справи, оскільки таке право виключно належить лише суду вищої інстанції, який має право переглядати судове рішення в порядку його оскарження по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2017 року є законною та обґрунтованою, і не вбачає підстав для її скасування чи зміни.

Враховуючи указане вище, та керуючись ст. ст. 404, 407, 459-463, 467 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2017 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2013 р., залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання безпосередньо до цього суду касаційної скарги протягом трьох місяців з часу її постановлення. Для особи, яка тримається під вартою, цей строк рахується з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий :

Судді :