Справа № 297/2031/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000650 від 22.08.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, не заміжньої, із середньою освітою, маючої на утриманні малолітнього сина, згідно ст. 89 КК України не судимої, громадянки України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В період із 10 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року ОСОБА_4 , подала до управління соціального захисту населення Берегівської міської ради, документи на право отримання державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», де в заявах на призначення допомоги умисно, з метою отримання вказаної соціальної допомоги, внесла завідомо неправдиві відомості, щодо її спільного проживання з особою, від якої має дитину та з якою веде спільне господарство, в результаті чого, ОСОБА_4 за період із 01.01.2017 року по 31.08.2017 року була незаконно нарахована та виплачена державна соціальна допомога на дітей одинокій матері в сумі 11044,02 грн..

Відповідно до абзацу 4 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має.

Так, ОСОБА_4 у заявах від 10 січня 2017 року та 04 липня 2017 року, внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію, шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками про те, що вона проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично з 2013 року по теперішній час проживає з батьком свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі та протягом вказаного періоду вела з останнім спільне господарство.

Крім того, ОСОБА_4 починаючи з січня 2017 року, спільно проживала та вела спільне господарство з гр. ОСОБА_7 , однак про вказаний факт уповноважених службових осіб управління соціального захисту населення Берегівської міської ради вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи праці та соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується розписками у заявах від 10.01.2017 року та 04.07.2017 року.

Таким чином, в період із 01.01.2017 року по 31.08.2017 року, ОСОБА_4 в порушення абзацу 4 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері, чим самим спричинила державі, в особі управління соціального захисту населення Берегівської міської ради матеріальної шкоди на загальну суму 11044,02 грн..

Таким чином дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за частиною 1 статті 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Крім цього в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 10 січня 2017 року, ОСОБА_4 , знаходячись в АДРЕСА_3 , умисно внесла неправдиву інформацію в офіційний документ, який став підставою для призначення вищевказаної допомоги заяву від 10 січня 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №205 від 22.07.2003 року про те, що вона не проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично із січня 2017 року по теперішній час проживає з батьком свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі та протягом вказаного періоду вела з останнім спільне господарство.

Продовжуючи свої злочинні дії, 04 липня 2017 року, ОСОБА_4 , знаходячись в АДРЕСА_3 , умисно внесла неправдиву інформацію в офіційний документ, який став підставою для призначення вищевказаної допомоги заяву від 04 липня 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №205 від 22.07.2003 року про те, що вона не проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично із січня 2017 року по теперішній час проживає з батьком свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі та протягом вказаного періоду вела з останнім спільне господарство.

Таким чином дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за частиною 1 статті 358 КК України, як підроблення іншого документу, який надає права, з метою його використання підроблювачем.

Також, 10 січня 2017 року, ОСОБА_4 знаходячись в АДРЕСА_3 , подала до управління соціального захисту населення Берегівської міської ради, завідомо підроблену заяву від 10 січня 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №205 від 22.07.2003 року, в якій умисно були внесені відомості про те, що вона не проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично із січня 2017 року по теперішній час проживає з батьком свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі та протягом вказаного періоду вела з останнім спільне господарство.

Продовжуючи свої злочинні дії, 04 липня 2017 року, ОСОБА_4 знаходячись в АДРЕСА_3 , подала до управління соціального захисту населення Берегівської міської ради, завідомо підроблену заяву від 04 липня 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №205 від 22.07.2003 року, в якій умисно були внесені відомості про те, що вона не проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично із січня 2017 року по теперішній час проживає з батьком свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі та протягом вказаного періоду вела з останнім спільне господарство.

Таким чином дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за частиною 4 статті 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнала повністю та підтвердила правильність обставин, що викладені у обвинуваченні. Щиро каялася у скоєному. Просила застосувати до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання, оскільки має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Представник потерпілого управління соціального захисту населення Берегівської міської ради - ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримала з підстав викладених в ньому та просила його задовольнити.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, сімейний стан, зокрема те, що вона має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого вона не позбавлена батьківських прав, позитивну характеристику за місцем проживання, згідно ст. 89 КК України не судима, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкцій статтей за інкриміновані їй злочини, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про застосування відносно неї положень пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22 грудня 2016 року, думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення даного клопотання, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до п. "в"ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: п. в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно із ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році", особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості. Вказані злочини ОСОБА_4 вчинила до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого вона не позбавлена батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Цивільний позов заявлений міським управлінням соціального захисту населення Берегівської міської ради в сумі 11044,02 грн., який обвинувачена ОСОБА_4 визнала, слід задовольнити.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374-376 КПК України, п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. ст. 190 ч. 1, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України та призначити їй покарання:

- за ст. 190 ч.1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

- за ст. 358 ч.1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.;

- за ст. 358 ч.4 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн..

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн..

На підставі п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн..

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов міського управління соціального захисту населення Берегівської міської ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , в користь міського управління соціального захисту населення Берегівської міської ради 7799 (сім тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривні 70 копійок.

Речовий доказ: документи, що стосуються отримання соціальної допомоги ОСОБА_4 , які зберігається в матеріалах кримінального провадження - повернути міському управлінню соціального захисту населення Берегівської міської ради.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1