Номер провадження: 11-кп/785/932/17
Номер справи місцевого суду: 522/4178/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 18.05.2017 року.

Цім вироком засуджено:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернівці, громадянина України, неодруженого, з неповною середньої освітою, непрацюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.042004 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-28.12.2004 року за ч. 1 ст. 296, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-12.08.2008 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислюється з 10 лютого 2015 року.

Встановила:
Як вбачається з вироку, ОСОБА_9 засуджено за то, що 10 лютого 2015 року приблизно о 01:20 годині, він, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи біля будинку № 55, по вул. В. Арнаутській в м. Одесі, з метою відкритого викрадення чужого майна, заштовхали потерпілу ОСОБА_10 до під`їзду названого будинку, де застосувавши до потерпілої фізичне насильство, що не було небезпечним для життя та здоров`я останньої, яке виразилося в побитті її руками по голові, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном марки «Нокиа», мобільним телефоном марки «Самсунг», жіночою сумкою, пакетом в якому знаходились продукти, а всього майном на загальну суму 1200 гривень.
Після чого, ОСОБА_9 , разом з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з викраденим з місця скоєння злочину зникли.
Однак, під час пограбування потерпілої ОСОБА_10 були помічені свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які почали переслідувати ОСОБА_13 і в подальшому разом з співробітниками міліції затримали його, а невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з місця скоєння злочину зникла.
В апеляції обвинувачений стверджує що правопорушення не скоював.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який відмовився від апеляційної скарги, однак просив застосувати до нього дії ст. 72 КК України, адвоката яка підтримала апеляцію у цій частині, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і не заперечував проти зарахування в строк відбуття покарання строку находження під вартою на досудовому слідстві, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що розгляд кримінального провадження судом першої інстанції, в супереч ствердженням апелянта, проведений у відповідності до вимог кримінального процесуального кодексу.

Ствердження обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що він за ч. 2 ст. 286 КК України засуджений незаконно також є безпідставними, оскільки висновок суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, в супереч ствердженням апелянта, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на достатньо повно та об`єктивно досліджених в судовому засіданні, детально наведених у вироку доказах, які отримали судом відповідну оцінку у вироку.

В обґрунтування висновку про винуватість обвинуваченого в скоєному злочині судом першої інстанції обґрунтовано покладені зібрані, досліджені під час судового розгляду та оцінені в їх сукупності докази, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_14 , допитаної в судовому засіданні, яка показала, що 10 лютого 2015 року, о півночі вона йшла по вул. В. Арнаутська в м. Одесі, та звернула увагу, що її переслідують раніше незнайомі два молодих чоловіки, серед яких був ОСОБА_9 й невстановлена слідством особи. На розі вулиць Пушкінської та В. Арнаутської вони її наздогнали та застосувавши до неї фізичне насилля викрали належне їй майно: два мобільні телефони та жіночу сумку в якій знаходилось 270 гривень, які пізніше знайшли на місці скоєння злочину. При цьому, нападники її побили та вибили зуб, била її невстановлена слідством особа, яка і забрала викрадені мобільні телефони. Вона кликала на допомогу, на її крик, прибігли незнайомі люди, які разом з співробітниками міліції затримали ОСОБА_9 , а інший нападник втік. При затриманні у ОСОБА_9 на руці була виявлена належна їй помада червоного кольору, про походження якої, останній нічого пояснити не зміг. В подальшому, в райвідділі міліції, при проведенні впізнання вона серед інших осіб, в присутності понятих, впізнала ОСОБА_9 , як особу яка пограбувала її.
- показами свідка ОСОБА_15 , яка показала, що на початку 2015 року вона в якості понятої приймала участь при проведенні слідчої дії, в ході якої потерпіла ОСОБА_14 в її присутності та присутності іншого понятого вказала на обвинуваченого ОСОБА_9 , яка разом з невстановленою особою пограбувала її за вищезазначених обставин. Впізнання відбувалось в коридорі СО Приморського РО на відстані 2-3 метрів від кабінету слідчої. При цьому, при впізнанні були присутні, крім обвинуваченого також 3 статисти, однак потерпіла без жодних вагань вказала саме на обвинуваченого. Після чого, слідчою був складений відповідний протокол, в якому розписались поняті, статисти, а також сам обвинувачений.
- аналогічними показами понятого ОСОБА_16 , допитаного в судовому засіданні.
- показами слідчої СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_17 допитаної в судовому засіданні в якості свідка, яка показала, що вона як слідчий проводила впізнання обвинуваченого, в ході якого потерпіла впізнала ОСОБА_9 , як особу, що її пограбувала. Після чого, нею був складений протокол, в якому розписались всі особи, які приймали участь, в тому числі і обвинувачений. При цьому скарг і заяв не надходило. Впізнання проводилось в коридорі, поряд з її кабінетом, оскільки в самому кабінеті місця не було.
- показами свідка ОСОБА_18 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що в лютому 2015 року приблизно о 01:00 годині він будучи співробітником міліції в складі автопатруля ніс службу на вулиці Рішельєвській в м. Одесі. До нього звернувся таксист та повідомив, що два грабіжники напали на жінку та побили її. Після чого, вони прослідували за вказаною ним адресою, де в одному з дворів по вул. В. Арнаутській виявили обвинуваченого, який переховувався в глибині двору, причаївшись за предметами, що знаходились там. Затриманий ОСОБА_9 вів себе неадекватно, та пояснити чому він переховується не зміг. Коли вони його вивели з двору, то потерпіла відразу упізнала ОСОБА_9 як свого грабіжника. Крім неї, грабіжника також впізнали таксист та двірник.
- аналогічними показами свідка ОСОБА_19 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що це саме він повідомив патруль співробітників міліції про те, що по відношенню до потерпілої ОСОБА_14 був скоєний злочин, обставини якого він особисто бачив. При цьому, він зазначив, що в момент скоєння злочину, на обвинуваченому була чорна шапка, яка випала з його кишені, коли співробітники міліції затримали його та вивели з двору на вулицю.
- аналогічними показами свідка ОСОБА_20 , допитаного в судовому засіданні.
- показами свідка ОСОБА_21 , допитаного в судовому засіданні, який стверджував, що він також особисто бачив обставини пограбування, переслідував грабіжників та приймав участь в затриманні одного з них, зокрема ОСОБА_9 , який сховався в дворі одного з будинків по вул. В. Арнаутській.
Перевіривши наявні по справі докази, у томі числі і ті, які ставляться під сумнів апелянтом, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши їх в судовому засіданні з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність всіх зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_9 , поставлених йому в вину протиправних дій та правильно кваліфікував їх за ч. 2 ст. 286 КК України. Висновки суду першої інстанції щодо наведених обставин ґрунтуються на вимогах закону і є належним чином мотивованими. А тому посилання апелянта на упередженість суду першої інстанції при розгляді даної справи є безпідставними.

Що ж до пояснень обвинуваченого в своє виправдання, то вони, як вбачається з вироку, отримали оцінку судом першої інстанції та не були прийняті до уваги із зазначених у вироку міркувань. Тобто судом рішення, в цій частині, прийнято відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

З наведеним вище погоджується і колегія суддів.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення

Торкаючись виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, апеляційний суд вважає, що воно призначено йому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є таким, яке відповідає, як тяжкості вчиненого злочину, так і даним про особу обвинуваченого, а тому вважає його необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Районний суд у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26.11.2015 р.) зарахував, в строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 лютого 2015 року по день винесення вироку включно.
Колегія суддів вважає необхідним теж зарахувати в строк відбуття покарання строк з дня ухвалення вироку по день вступу його в законну силу, т.ч. з 18.05.2017 року по 23.11.2017 рік, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2016 року в відношенні ОСОБА_9 , засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, залишити без змін.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_9 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 лютого 2015 року, та визнати його таким, що відбув призначене покарання.

ОСОБА_9 звільнити з під варти негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців

ОСОБА_2 ОСОБА_22 ОСОБА_3