Справа № 646/8339/17
№ провадження 1-кп/646/252/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.18 м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

обвинувачено ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за №0001842, внесенЕ до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.08.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середнью освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.03.2003 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, ст.96 КК України 2001 року - лікування від наркоманії.

- 17.09.2009 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70,71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 03.09.2014 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
27.08.2017 близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 , проходячи по вулиці повз будинку №302 по пр. Гагаріна в м. Харкові, звернув свою увагу на незнайомого йому ОСОБА_7 , який лежав на лаві та перебував в непритомному стані. В цей момент ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , а також тим що за його діями ніхто не спостерігав, підійшов до нього та, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з кишені одягу ОСОБА_7 таємно викрав його мобільний телефон ТМ «HUAWEI LUA - U22», вартістю відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №4233 від 10.10.2017 - 1601 грн., що належить на праві власності ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності та зазначив, що при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пованівстю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини, викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за ч.1 ст. 185 КК України.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, не працюючий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий, має не зняті та не погашені судимості, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансеру з 09.2009 року, відповідно до акта № 303 судово-наркотичної експертизи має діагноз - синдром залежності від опіоїдів, відповідно до довідки головного лікаря психоневрологічного диспансеру має захворювання на шизофренію, параноїдний тип.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 865 ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості, синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів і психостимуляторів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищезазначеного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, яка згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки.

Обставиною, яка згідно з п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Визначаючи вид та міру покарання, суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статі закону, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин у виді арешту.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 4233 від 10.10.2017 року у сумі 296,61 грн., підлягають стягненню зі ОСОБА_6 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 1 ( одного) місяця арешту.

Термін відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 4233 від 10.10.2017 року, у сумі 296,61 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1