Код суду 233 Справа № 233/5286/17
Вирок
Іменем України
14 березня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянка України, яка має середню освіту, заміжня, пенсіонерка за вислугою років, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 07 вересня 2017 року приблизно о 09 годині 15 хвилин, більш точний час в ході слідства не встановлено, керуючи автомобілем FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по проїжджій частині вул. Соборності в м. Костянтинівка Донецької області за напрямком руху з боку пр. Ломоносова у бік вул. Бахмутська м. Костянтинівка Донецької області.
В цей же час, попереду автомобіля FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , навпроти будинку № 9 по вул. Соборності м. Костянтинівка Донецької області, на проїжджу частину вулиці Соборності вийшла пішохід ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка стала переходити дорогу у бік будинку № 9 по вул. Соборності, тобто перетинати дорогу справа на ліво відносно руху автомобіля.
Водій ОСОБА_8 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом - автомобілем FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищила дозволену швидкість руху в населеному пункті і рухаючись у вказаному напрямку із швидкістю не менш 81-84 км/год, чим порушила п.12.4 Правил дорожнього руху України, де сказано: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год», а також п.12.9 б) Правил дорожнього руху, де сказано, що; «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил», та при виникненні небезпеки для його руху або перешкоди, у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яку водій ОСОБА_8 об`єктивно спроможна була виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим порушила п.12.3 Правил дорожнього руху України, де сказано: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», в результаті чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
В результаті наїзду автомобіля FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 на пішохода ОСОБА_6 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 95 від 24.10.2017 року, останній були заподіяні тілесні ушкодження: закритий перелом тіла другого шийного хребця, що поширювався на дугу з обох сторін, закритий перелом 3-й плеснової кістки, перелом головки проксимальної фаланги 5-го пальця правої стопи, які у своєї сукупності відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 2/19-294 від 20.10.2017 року, з технічної точки зору у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля марки FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_10 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була діяти відповідно до вимог п.12.4; п.12.9 (б) та п.12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки, у розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля марки FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_8 діючи відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, мала технічну можливість запобігти наступу даної дорожньо-транспортної пригоди, прийнявши вчасно необхідні й достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП. Оскільки в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля марки FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_8 , виконуючи вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, мала технічну можливість запобігти наступу даної дорожньо-транспортної події, то її дії як невідповідні вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з подією, що настала.
Обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком визнала у повному обсязі. Пояснила, що 07 вересня 2017 року вона керувала автомобілем марки «FIAT DOBLO» та рухалася по вул. Соборності м. Костянтинівка з боку пр. Ломоносова в напрямку вул. Бахмутська. Вона здійснювала об`їзд ями, побачила бабусю, яка переходила проїзну частину, як раптово на неї наїхала, спричинивши їх тілесні ушкодження. Згодна, що ДТП сталася з її вини. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердила повністю. У скоєному щиро розкаялася та просила суворо її не карати. Одразу відшкодувала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 07 вересня 2017 року вона знаходилась по вул. Соборності в м. Костянтинівка, Донецької області. Хотіла перетнути проїзну частину, бачила автомобіль білого кольору, який рухався дуже швидко. Почала рух, як раптом автомобіль її збив. Обвинувачену просила покарати суворо.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 07 вересня 2017 року, у ході якого була оглянута ділянка місцевості по вул. Соборності м. Костянтинівка Донецької області (з боку пр. Ломоносова в напрямку вул. Бахмутська), та зафіксована обстановка вчиненої дорожньо-транспортної пригоди (наїзд на пішохода) за участю автомобіля «FIАТ DОВLО», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 07 вересня 2017 року, у ході якого був оглянутий автомобіль марки FIАТ DОВLО, державний номерний знак НОМЕР_1 та зафіксовані механічні пошкодження.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15 жовтня 2017 року за участю свідка ОСОБА_11 , останній розказав про обставини ДТП, яке мало місце 07 вересня 2017 року по вул. Соборності в м. Костянтинівка Донецької області.
Відповідно до висновку експерта КЗОЗ «Донецьке бюро судово- медичної експертизи» Костянтинівське відділення судово медичної експертизи № 95 за меддокументами від 24 жовтня 2017 року на підставі вивчення даних наданих меддокументів на ім`я ОСОБА_6 , 1941 року народження, виявлені у неї садна правої стопи, закритий перелом тіла другого шийного хребця, поширюючогося на дугу з обох сторін, закритий перелом третьої плюсневої кістки, перелом голівки проксимальної фаланги п`ятого пальця правої стопи виникли від дії тупих предметів чи під час удару об такі, що могло мати місце при дорожньо транспортній пригоді, можливо у зазначений строк, у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.
Суд вважає вищезазначені досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її вини.
Враховуючи викладене, допитавши в судовому засіданні обвинувачену, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні при встановлених судом обставинах, доведена повністю та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вона порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, пенсіонерка за вислугою років, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на обліку у КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд враховує її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не виявлено.
Також суд не знаходить мотивів, за якими міг би застосувати до ОСОБА_8 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, приходячи при цьому до переконання, що її виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і її поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та просила звільнити її від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом вона не позбавлена батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому не виповнилося 18 років.
Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечували проти звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Представник потерпілої просила вирішити дану заяву обвинуваченої ОСОБА_8 на розсуд суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не позбавлена батьківських прав щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ці дані підтверджені свідоцтвом про народження дитини.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_8 амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_8 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Наслідки застосування амністії обвинуваченій роз`яснені і вона наполягала на її застосуванні.
Процесуальні витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 988 гривень 70 копійок відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинувачену.
Речові докази по вказаному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов по вказаному кримінальному провадженню не заявлявся.
Запобіжний захід ОСОБА_8 по вказаному кримінальному провадженню не обирався.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_8 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 копійок.
Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення надіслати/вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1