Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/743/17
У Х В А Л А

про застосування примусових заходів виховного характеру

04.01.2018 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , неповнолітнього, його законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, в межах кримінального провадження №0004140 ввід 15 серпня 2017 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, учня 9-Б класу Одеської ЗОШ №22, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення суспільно-небезпечного діяння, за ознаками ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , перебуваючи о 13 годині 00 хвилин 15 червня 2017 року у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та з умислом на відкрите заволодіння чужим майном, спільно та за попередньою змовою групою осіб з іншою неповнолітньою особою, схопили зі столу належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Мейзу М3», вартістю 3900 грн., а також блютуз-колонку марки «UBL», вартістю 3600 грн., якими користувався її неповнолітній син ОСОБА_8 , якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Неповнолітній ОСОБА_7 в присутності законного представника та захисника свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях їх сутність та додатково показав, що разом із товаришем викрали та розподілили між собою колонку та телефон раніше незнайомого підлітка. Про вчинені дії він жалкує, щиро кається.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 щодо умов життя та виховання свого сина показала, що той виховувався в належному матеріальному достатку, інших негативних вчинків не допускав. Законний представник погодилася з можливим переданням сина під її нагляд.

Отримавши показання неповнолітнього ОСОБА_7 та його законного представника, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого всіма учасниками судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи о 13 годині 00 хвилин 15 червня 2017 року у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та з умислом на відкрите заволодіння чужим майном, спільно та за попередньою змовою групою осіб з іншою неповнолітньою особою, схопили зі столу належні ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Мейзу М3», вартістю 3900 грн., а також блютуз-колонку марки «UBL», вартістю 3600 грн., якими користувався її неповнолітній син ОСОБА_8 , якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд, то вчинене цим неповнолітнім суспільно-небезпечне діяння суд кваліфікує як таке, що підпадає під ознаки ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , затверджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_7 , що не досяг віку кримінальної відповідальності, відповідає вимогам КПК України.

Суд визнає його щире каяття, активне сприяння у розкритті діяння, а також вчинення його у неповнолітньому віці в якості пом`якшувальних обставин, а також констатує про відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України.

Суд також враховує на користь ОСОБА_7 дані про нього, як про особу, що не вчиняла інших негативних діянь та виховувалася в неповній родині.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_7 серед запропонованих слідчим примусових заходів виховного характеру лише у виді: застереження та передачі під нагляд його матері, до досягнення неповнолітнім 16-річного віку. Застосування ж обмежень дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки ОСОБА_7 суд не визначає через відсутність конкретного переліку таких обмежень чи вимог в клопотанні слідчого.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.498-501 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:

Застосувати до ОСОБА_7 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, за ознаками ч.2 ст.186 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді: застереження та передачі до досягнення 16-річного віку під нагляд його матері ОСОБА_5 .

Визнані в якості речових доказів телефон марки «Мейзу М3», а також блютуз-колонку марки «UBL» - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 .

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1