АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1512/17 Номер провадження 11-сс/786/394/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
власника майна ОСОБА_6 ,
користувача майном ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 01.08.2017 року ,
ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним рішенням суду клопотання старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено частково.
Накладено арешт на майно вилучене 27.07.2017 року під час огляду місця події:
1) Дюралевий човен марки «Прогрес-4» із бортовим номером «КРК 0323к» 1978 року виготовлення, із бензиновим двигуном марки «Вихор-30», власником якого є ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , фактичним володільцем є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження власником чи іншою особою на підставі його довіреності.
2) Бензиновий двигун марки «Вихор-25», акумуляторну батарею чорного кольору, потужністю 100 Вт, помпу для відкачки води, 2 паливні металеві баки, обємом по 19 л кожен, фактичним володільцем яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження власником чи іншою особою на підставі його довіреності.
3) Білий мішок, у якому знаходяться 4 шматки гідробарєру, виготовленого із синтетичного волокна сірого кольору та шість металевих якорів, виготовлених із металевих прутів, фактичним володільцем яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , шляхом заборони користування ними будь-яким особам та заборони їх відчуження власником, володільцем чи іншою особою на підставі довіреності, із залишенням у Глобинському ВП ГУНП у Полтавській області.
4) 13 рибальських сіток (власник на даному етапі розслідування не встановлений) із параметрами: 3 сітки довжиною 50 м, висотою 4,2 м, розмір вічкового полотна 60х60мм; 3 сітки довжиною 50м, висотою 2,8 м, розмір вічкового полотна 60х60мм; 2сітки довжиною 50 м, висотою 2,7 м, розмір вічкового полотна 70х70мм; 2сітки довжиною 50 м, висотою 3,8 м, розмір вічкового полотна 60х60мм; 2сітки довжиною 50 м, висотою 2,4 м, розмір вічкового полотна 60х60мм; 1сітка довжиною 50 м, висотою 3,4 м, розмір вічкового полотна 60х60мм, виявлені у воді поблизу берега острова, що знаходиться у Кременчуцькому водосховищі р.Дніпро, шляхом заборони користування ними будь-яким особам та заборони їх відчуження власником, володільцем чи іншою особою на підставі довіреності, із залишенням у Глобинському ВП ГУНП у Полтавській області.
Згідно ухвали слідчого судді 28 липня 2017 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000577, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, в якому він прохає накласти арешт на майно вилучене 27.07.2017 року під час огляду місця події:
В обґрунтування клопотання старший слідчий послався на те, що 27.07.2017 близько 05:30 год. працівниками Полтавського рибоохоронного патруля на поверхні Кременчуцького водосховища р. Дніпро, в межах Сулинського ландшафтного заказника поблизу с. Шушвалівка Глобинського району, було виявлено факт незаконного зайняття рибним добувним промислом.
27.07.2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000577 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

При виїзді на місце пригоди, поблизу берега острова Фронтонівка, що знаходиться в межах Сулинського ландшафтного заказника Кременчуцького водосховища р.Дніпро на відстані близько 3 км від берега водосховища, напроти с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області, був виявлений металевий човен марки «Прогрес-4» із бортовим номером «КРК 0323к», у якому перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . В ході огляду човна виявлено, що на човні встановлені два бензинові двигуни «Вихор-30» та «Вихор-25». Окрім того, в човні знаходилися: акумуляторна батарея чорного кольору, потужністю 100 Вт, помпа для відкачки води, 2 паливні металеві баки об`ємом по 19 л кожен, білий мішок, у якому знаходяться 4 шматки гідробарєру, виготовленого із синтетичного волокна сірого кольору. У трюмі знаходилися гумова куртка зеленого кольору та шість металевих якорів, виготовлених із металевих прутів.
В ході подальшого огляду поблизу сусіднього із Фронтонівкою островом, де був виявлений човен, поруч із берегом виявлено 6 згортків гідробарєру, виготовленого із синтетичного волокна сірого кольору, у яких знаходилися рибальські сітки зі свіжо виловленою рибою.
Після цього виявлені поблизу острова згортки із сітками та свіжовиловленою рибою було доставлено на берег Кременчуцького водосховища р. Дніпро в районі с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області, де проведено їх подальший огляд, в ході якого встановлено, що в 6 згортках наявні 13 рибальських сіток, виготовлених із полімерного матеріалу.
Вилучена із вказаних сіток свіжовиловлена риба, а саме 24 судаки, 1 садан, 113 лящів, 3 окуні та 64 сріблястих карася були передані головному державному інспектору рибоохоронного патруля для реалізації.
Попередній розмір шкоди, заподіяної державі порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, складає 58630 грн.
Після проведення огляду човен із зазначеним обладнанням, та речами, виявлений поблизу острова Фронтонівка, а також рибальські сітки виявлені поблизу сусіднього острова вилучені до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що, згідно суднового білету серії ДБ №001458, власником вилученого човна є ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_1 , а його фактичним користувачем її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .
В ході огляду місця події ОСОБА_7 вказав, що сітки йому не належать.
Допитаний в ході досудового розслідування в якості свідка заступник начальника рибоохоронного патруля №1 ОСОБА_10 вказав, що 27.07.2017 року він разом із головним державним інспектором Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_11 на моторному човні здійснювали патрулювання Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпра. Близько 5:30 год. вони помітили поблизу острова «Фронтонівка» на відстані близько 500-600 м від себе човен, у якому знаходилося дві особи. Помітивши човен, направилися у його сторону. В свою чергу, чоловіки, що перебували у човні почали рухатися у бік острова. Підійшовши до острова, вказані особи з даного човна почали викидати у воду великі за об`ємом мішки, скільки саме свідок не роздивився. Потім човен відплив від острова. Наздогнавши вказаний човен, свідок з`ясував, що у ньому знаходилися ОСОБА_9 та його син ОСОБА_7 . Дані особи вели себе зухвало, ображали, намагалися вчинити бійку. Після цього ОСОБА_12 викликав працівників поліції. Пізніше на тому місці, де чоловіки викидали мішки, свідок виявив сітки зі свіжовиловленою рибою.
Допитаний в ході досудового розслідування в якості свідка головний державний інспектор Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_11 дав аналогічні показання.
Посилаючись на те, що у кримінальному проваджені є достатньо даних вважати, що вказані речі є засобом вчинення кримінального правопорушення, слідчий прохав накласти арешт на них, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження.
Суд, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що вище перелічені речі були вилучені 27.07.2017 року та набули статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 27.07.2017 року. Клопотання старшого слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України.

У кримінальному провадженні №000577, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2017 року, є достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. Свідченням цього є, зокрема, вилучення значної кількості риби ( в тому числі цінних видів), незаконно виловленої на території природно-заповідного фонду.

Обґрунтованою є також і підозра (доки не встановлено протилежне), що всі вилучені під час огляду 27.07.2017 року речі є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають критерію, зазначеному у п.1 ч.2 ст. 167, ч.1 ст. 98 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування підозра жодній особі не пред`явлена.
Суд погодився із доводами слідчого та прокурора, що підставою для арешту майна є збереження речових доказів з метою встановлення істини у справі, та їх дослідження (в тому числі і експертного).
Разом з цим, враховує ту обставину, що власники частини з вилученого майна відомі (підтверджено документально та їхніми показаннями). Тому, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, виходячи з пояснень слідчого, що будь-яке експертне дослідження вказаного майна не планується, слідчий суддя вважає доцільним накласти арешт на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом заборони відчуження, а не користування ним. На решту майна арешт накладається шляхом заборони відчуження та користування ним із залишенням на зберіганні в кімнаті речових доказів Глобинського відділу поліції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в суді не доведено належність йому сіток з виловленою рибою, що є підставою для відмови слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна, яке фактично йому не належить.
Копія оскаржуваного судового рішення не містить штрихкоду, що апелянт вважає порушенням вимог «Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді».
Ухвала слідчого судді ґрунтується на припущеннях, оскільки слідчим не доведено його причетність до вчинення злочину.
Йому не вручали підозру у вчиненні злочину, а тому слідчий не мав права вилучати у нього будь-яке майно.
У нього немає документів, що підтверджують право власності на арештоване майно, твердження слідчого, що майно нібито належить апелянту, є припущенням, що не може бути підставою для арешту.
Клопотання до суду подано з порушенням визначених ч. 5 ст. 171 КПК України строків, оскільки вилучення майна відбувалося о 05.30 год. 27.07.2017, а до суду слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна після 05.30 год. 28.08.2017, клопотання про поновлення процесуального строку слідчим не заявлялося.
Слідчим суддею, в порушення ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто через п`ять днів з часу надходження.
Зазначене, на думку апелянта, є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
У доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчим суддею істотно порушені вимоги кримінального процесуального законодавства, що призвело до винесення неправосудної ухвали, без пред`явлення підозри особі, безпідставно накладено арешт на майно ОСОБА_6 . А тому просить ухвалу скасувати винести нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна ОСОБА_6 відмовити.
Заслухавши суддю доповідача, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

Оскільки наявні підстави вважати, що вилучені речі є засобом вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази по кримінальному провадженню, їх арешт є виправданим, так як застосований саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею правильно встановлено, що зазначені речі були вилучені 27.07.2017 року та набули статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 27.07.2017 року. Клопотання уповноваженою особою подане до суду 28.08.2017, тобто, у визначений ч.5 ст. 171 КПК України строк.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя виходив із засад розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, та застосував найменш обтяжливий вид такого арешту на майно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , а саме човен «Прогрес-4» та бензиновий двигун «Вихор-25» що полягає у забороні відчуження, а не користування ним.

В апеляційній інстанції встановлено, що майно повернуто власнику, а тому перешкод у користуванні ним у господарських цілях сім`єю ОСОБА_13 немає.

На решту майна арешт накладено із забороною відчуження та користування з метою забезпечення проведення експертиз по кримінальному провадженню. Таке рішення слідчого судді колегій суддів знаходить обґрунтованим також.

За змістом п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатній підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За таких обставин, посилання апелянта на незаконність накладення арешту на вилучене майно у зв`язку з тим, що ні йому ні його матері ОСОБА_6 підозра по даному кримінальному провадженню не пред`являлася, до уваги не приймаю, оскільки у даному випадку арешт накладено у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

За таких обставин, підстави для скасування ухвали слідчого судді, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.405, 407,422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 01.08.2017 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_3