АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000251 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого водієм ТОВ`Автовіва»,одруженого,на утриманні неповнолітня дитина,раніше не судимого ,обвинуваченого за ст. 286 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і йому призначене покарання у виді 5-ти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням із 3річним іспитовим строком та покладені обов`язки , передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Вирішена доля речових доказів,стягнуто процесуальні витрати у розмірі 3694,32 гривень в дохід держави .

Вирішені цивільні позови: стягнуто на користь ОСОБА_7 -з ТОВ «Автовіва» 40350 гривень моральної шкоди,із ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» -12800 гривень моральної шкоди.
Провадження№11-кп/794/361/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст. 286 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Стягнуто з ТОВ «Автовіва»: на користь ОСОБА_9 40350 гривень моральної шкоди, на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 40350 гривень моральної шкоди.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» на користь ОСОБА_9 12800 гривень моральної шкоди.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» на користь ОСОБА_12 38400 гривень матеріальної шкоди.
Накладено арешт на сідловий тягач марки «DAF-XF 10/460» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» державний номерний знак НОМЕР_2 у формі заборони знімати з реєстраційного обліку.
На таке судове рішення надійшла апеляційна скарга прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 із проханням скасувати вирок у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, яке, на думку апелянта, не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через незастосування до останнього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Посилається на те,що суд не врахував тяжкості вчиненого правопорушення та наслідки,що настали, у виді смерті людини.Також вважає безпідставним посилання суду на те,що керування транспортним засобом є джерелом доходу для сім`ї обвинуваченого,оскільки він не позбавлений можливості влаштуватись на іншу роботу

За таких обставин просив скасувати вирок в частині призначення покарання та ухвалити новий,яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 роки,поклавши на нього відповідні обов`язки згідно ст.76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,доводи обвинуваченого про відсутність підстав для скасування судового рішення,дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вироком районного суду, ОСОБА_6 29.03.2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, керуючи сідловим тягачем марки «DAF-XF 10/460» д/ н НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE-SDR 27» д/ н НОМЕР_2 рухаючись в межах с.Припруття Новоселицького району зі сторони с.Строїнці в напрямку м.Чернівці, не врахував дорожньої обстановки, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, в порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, перетнув дорожню розмітку 1.1. та виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_13 , після чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля із стоячим на узбіччі автомобілем марки «Nissan Murano» д/н НОМЕР_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_13 було спричинено смерть.

Вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_6 ,правильності кваліфікації,призначеного строку основного покарання,обгрунтованості застосування вимог ст.75,76 КК України та звільнення від його відбування з випробуванням апелянтом не оспорюється,а тому апеляційний суд,керуючись ст.404 КПК України, не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.
Пленум Верховного Суду України у п. п. 20, 21 постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорити питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно санкції ч. 2 ст. 286 КК України,за вчинення цього злочину передбачене, крім основного покарання, і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, або без такого.
Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, суд дотримався вимог закону та належним чином вмотивував своє рішення,яке судова колегія вважає правильним.
Так,судом враховано тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу,а саме,те,що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений,на його утриманні неповнолітня дитина,по місцю проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
У ході судового розгляду представник потерпілих просив обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі,про що зазначено у вироку.
При призначенні покарання суд врахував наявність ряду пом`якшуючих обставин-щире каяття обвинуваченого у скоєному,активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування частини моральної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Як встановлено із матеріалів провадження, ОСОБА_6 тривалий час з 01.11.2011 року працює водієм у ТОВ «Автовіва»(а.с.215-218 т.1),по місцю роботи позитивно характеризується,за час роботи на автомобілі не допускав порушень та аварій(а.с.268 т.1).

Викладене підтверджується також наданим апеляційному суду під час апеляційного розгляду клопотанням трудового колективу ТОВ`Автовіва»,з якого вбачається,що за період роботи на підприємстві з 2011 року ОСОБА_6 зарекомендував себе як відповідальний,пунктуальний працівник,який не має нарікань та дисциплінарних стягнень, контрагентами позитивно характеризується,має гарну репутацію серед замовників транспортних послуг.Звертали увагу,що посада водія є основним місцем роботи обвинуваченого,на його утриманні дружина та неповнолітня дитина,а тому клопотали не позбавляти ОСОБА_14 права керування транспортними засобами
Судова колегія враховує також,що під час вчинення кримінального правопорушення,яке є необережним злочином, ОСОБА_6 не перебував у стані сп`яніння,і це засвідчено висновком експерта токсиколога на а.с.52 т.1
Отже,районний суд правильно,врахувавши викладене,а також зваживши,що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу сім`ї обвинуваченого,не застосував додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами,яке,згідно санкції ч.2 ст.286 КК України,не є обов`язковим.
Посилання прокурора на неврахування судом тяжкості злочину та наслідків,що настали,є неспроможним,оскільки наслідки- смерть потерпілого- є кваліфікуючою ознакою складу злочину,передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який ОСОБА_6 засуджений і така обставина судом врахована. Потерпілі вирок суду не оскаржували ,отже погодились із прийнятим судом рішенням.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим та достатнім для його виправлення, а вирок суду- законним і обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 ,залишити без задоволення,а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3