Провадження №1/761/26/2017
В И Р О К
іменем України
14 листопада 2017 року колегія суддів Шевченківського районного суду м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райгород Кам`янського району Черкаської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.06.2010 р. за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 , 22.11.2008 року приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в підземному переході станції Київського метрополітену «Дорогожичі» по вул. О.Теліги, 14-А в м. Києві, підійшов до раніше незнайомого йому охоронця супермаркету Домашній ОСОБА_12 , який в той час спав на картонних коробках біля службового входу до вказаного торгівельного закладу. Після цього ОСОБА_13 підвівся з підлоги і між ним з ОСОБА_11 виникла розмова, яка переросла в словесний конфлікт. В ході вказаного конфлікту о 04 год. 23 хв. 22 листопада 2008 року, ОСОБА_11 , з мотиву раптово виниклих неприязних стосунків, умисно штовхнув ОСОБА_12 двома руками в груди, після чого наніс йому декілька ударів руками в область голови, від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 . Скориставшись тим, що останній лежить на підлозі і позбавлений можливості чинити опір, ОСОБА_11 , реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, переслідуючи мету вбивства, з мотиву раптово виниклих неприязних стосунків, став стрибати всією вагою тіла на грудях та голові ОСОБА_12 , наносячи таким чином численні удари ногами в область зазначених життєво важливих частин тіла потерпілого, чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий втратив свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії, прагнучи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_11 наніс ще не менше двох ударів ногами в обличчя потерпілому, що лежав на підлозі без свідомості. Після того як сторонні особи виявили злочинні дії ОСОБА_14 і висловили вимогу їх припинити, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності о 04 год. 27 хв. 22 листопада 2008 року з місця вчинення злочину втік.

В подальшому ОСОБА_13 у непритомному стані був доставлений до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, по вул. Братиславській, 3 в м. Києві, де помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від закритої черепно-мозкової травми у вигляді пошкодження м`яких покровів голови, крововилив під оболонку і в речовину головного мозку, обумовлених розвитком набряку та набухання тканин головного мозку, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діями ОСОБА_11 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_12 було спричинено множинні забійні рани в лобній області з ліва, в області лівої брові, в області правої брові, в лівій скуловій області, в області носогубного трикутника зліва, в області підборіддя зліва; крововилив в м`які тканини в правій та лівій скроневих областях; обмеженно- дифузного характеру субарханаїдальний крововили в проекції зовнішньої поверхні правої тім`яної і потиличной долей, в проекції зовнішньої поверхні лівої скроневої долі, в проекції полюсів і зовнішніх поверхнях лобних долей;- очагові крововиливи в мозолистому тілі;- перелом нижньої щелепи зліва, переломи верхньої щелепи справа та зліва;- переломи 3-6 ребер справа по середньо-ключній лінії, «непрямого» характеру.

Комплекс ушкоджень в області голови у вигляді ушкодження м`яких тканин обличчя та волосяної частини голови, переломів кісток лицьового черепу, крововиливів під оболонку і речовину головного мозку, який виник від неодноразової дії тупого предмета має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя. Переломи 3-6 ребер з права виникли від дії тупого/-их/ предмета /-ів/ та мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Між комплексом ушкоджень в області голови та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Смерть ОСОБА_12 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді ушкодження м`яких крововиливів голови, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, обумовивши розвиток набряку та набухання тканини головного мозку.

ОСОБА_11 вину у вчинені злочину не визнав. Зазначив, що ОСОБА_12 не вбивав, справу проти нього уважає сфальсифікованою. В ніч з 21.11.2008 року на 22.11. 2008 року він перебував у м.Чернігові, куди їздить на вихідні на зустріч з дитиною.

Будучи допитаним в якості підозрюваного 25.06.2010 ОСОБА_11 від дачі показань відмовився /т.1 а.с.192/, а в якості обвинуваченого від 01.07.2010 року /т.1 а.с. 201-202/ та в якості обвинуваченого від 19.08.2010 року /т.1 а.с. 208-209/ вину не визнав та підтримав свої показання в якості свідка від 25.06.2010 року.

Будучи вперше допитаним по даній справі в якості свідка 25.06.2010 року /т.1 а.с.161-165/ ОСОБА_11 повідомив, що не пам`ятає, де знаходився станом на 22.11. 2008 року, і вказав, що на початку лютого 2008 року він з дружиною та сином переїхав на постійне проживання до м.Чернігів, де проживали разом з батьками дружини і лише у січні 2009, після Водохреща знов повернувся до м.Києва, де почав проживати разом з батьками та неофіційно працювати двірником в КП ЖЕК Сирець і лише з серпня 2009 почав проводити дозвілля в районі станції метро Дорогожичі.

Під час допиту у судовому засіданні 08.11.2010 року / т.2 а.с. 25 -26/ під час розгляду справи під головуванням судді ОСОБА_15 . ОСОБА_11 надав показання та вказав, що станом на листопад 2008 року він проживав у м.Києві разом зі своїми батьками. 22.11.2008 року був з дитиною у м.Чернігів, куди виїхав по дзвінку дружини 21.11.2008 року, оскільки дружина була в лікарні. Повернувся до м.Києва 25.11.2008 року. Вказав, що 22.11.2008 року та 24.11.2008 року їздив в с.Рижики за молоком для дитини громадським транспортом.

В ході розгляду справи іншим складом суду під час судового слідства підсудний (протокол судового засідання від 01.06.2011 року /т.2 а.с.141-142, т.4 а.с.108-110/ підтвердив надані при попередніх судових засіданнях під головуванням інших суддів, додавши, що працював неофіційно в м. Києві двірником допомагав своїй мамі по роботі. 20.11.2008 року йому зателефонувала дружина та попросила щоб він приїхав доглядати дитину, у зв`язку з тим, що вона була госпіталізована до лікарні. А тому він відпросився у майстра ОСОБА_16 та разом з тестем ОСОБА_17 о 18 год 20 хв. поїхав до м.Чернігова 21.11.2008 року, де перебував до 25.11.2008р.

Незважаючи на невизнання підсудним ОСОБА_11 своєї вини в інкримінованому йому злочині, винуватість останнього підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_18 батька ОСОБА_12 , який пояснив, що у листопаді 2008 року його син, який був інвалідом 2 групи, влаштувався на роботу в супермаркет «Домашній». ОСОБА_13 В ніч на 21.11.2008 син не прийшов додому. Останній раз він бачив сина 21.11.2008 року близько 16 год., коли заїхав до нього на роботу в магазин, що розташований в підземному переході станції метро «Дорогожичі». 23.11.2008 йому зателефонував працівник міліції, який повідомив, що його син у тяжкому стані перебуває у лікарні.

Прибувши до лікарні від черговового лікаря дізнався, що його син у комі у зв`язку з численними тілесними ушкодження від побиття, в нього зламані верхня та нижня щелепа, переламане перенісся, повністю затекло одне око, вісім гематом на голові. Лише через дві неділі, коли син прийшов до тями та вийшов з коми він його вперше побачив. Сину було дуже важко говорити, лише пошепки, втім він на його прохання назвав імя « ОСОБА_19 » вказавши, що саме цей хлопець його побив. ІНФОРМАЦІЯ_3 син помер від спричинених йому тілесних ушкоджень.

Про обставини побиття знає, що сина залишили охороняти магазин, у зв`язку з тим, що не вдавалось включити сигналізацію. Приблизно о першій години ночі приїхав майстер і полагодив вхідні двері, однак син залишився ночувати на коробках біля магазину, оскільки не працювало метро та він не міг добратися додому. Хто саме повідомляв йому цю інформацію вже не пам`ятає.

Вина ОСОБА_11 в умисному вбивстві ОСОБА_12 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_20 , оголошених у відповідності до ст.306 КПК України, який 4 рази надавав показання у судових засіданнях під головуванням суддів ОСОБА_21 (т.2 с.с.55), ОСОБА_22 ( т.3 с.с.163), ОСОБА_23 (т.4 а.с.61), . ОСОБА_24 (т.5 а.с.73).
Так свідок суду надавав свідчення, в яких прямо вказав на ОСОБА_11 , як на особу, що в нічний час 22.11.2011 року вступила в конфлікт з потерпілим ОСОБА_12 , після чого почала наносити численні удари в різні частини тіла, від яких ОСОБА_13 впав на землю, а потім, ОСОБА_11 продовжив наносити удари потерпілому ногами, стрибаючи усією вагою тіла в області грудної клітки та голови останнього.
Так, ОСОБА_20 вказав, що в ніч на 22.11.2008 року працював сторожем і охороняв торгівельне місце з продажу квітів, яка розташована між виходом зі станції Київського метрополітену Дорогожичі /в підземному переході та супермаркетом Сирецький /Домашній/, що у вказаному підземному переході. Він сидів на стільці, розташованому безпосередньо до входу в станцію метро Дорогожичі. Приблизно о 01 год. 00 хв., він побачив, що зліва в кінці стіни супермаркету хтось поворухнувся, та подивившись туди, він побачив чоловіка, який лежав на розібраних картонних коробках. Побачивши його, він подумав, що чоловік знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та ближче до останнього не підходив. Як пізніше йому стало відомо, що прізвище даного чоловіка ОСОБА_13 . Приблизно о 01 год. 15 хв. до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_11 , який підійшов до нього на відстань п`яти метрів та протягом 15 секунд дивився на нього, при цьому він нічого не казав. По його вигляду було зрозуміло, що він у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_12 , який в цей час лежав на коробках та який прокинувся, встав та розмовляв з ОСОБА_11 протягом 5-10 хв. В процесі розмови ОСОБА_11 наніс декілька ударів ОСОБА_12 , від чого той впав на асфальт. Після падіння ОСОБА_12 , ОСОБА_11 почав стрибати ногами на ньому, на його голові та бити його ногами. Через деякий час до останніх підбіг, ще один чоловік, як пізніше він дізнався ОСОБА_25 з ліхтарем в руці та почав кричати на ОСОБА_11 . Побачивши це, ОСОБА_11 став тікати по підземному переходу в сторону станції Київського метрополітену Шулявська, а ОСОБА_25 побіг вслід за останнім. Але так як ОСОБА_25 не зміг наздогнати ОСОБА_11 , повернувся і ОСОБА_25 викликав швидку. Крім того, повідомив, що після того, як він дав слідчому показання, на його домашній телефон поступали дзвінки з вимогою не давати свідчення у даній справі проти ОСОБА_26 .

Показаннями свідка ОСОБА_27 , що були ним надані під час попередніх судових розглядів під головуванням суддів ОСОБА_21 ( т.2 а.с.62), ОСОБА_22 (т.2 а.с.166), ОСОБА_23 (т.4 а.с.63), ОСОБА_24 (т.5 а.с.78), які оголошені на підставі ст..306 КПК України у зв`язку зі смертю свідка, що підтверджується довідкою від 11.01.2017 (т. 8 а.с. 74). В яких він підтвердив, що в нічний час з 21.11. на 22.11.2008 року бачив ОСОБА_11 в місці вчинення злочину, який перебуваючи в підземному переході станції метро «Дорогожичи» спілкувався з ОСОБА_12 .

ОСОБА_28 пояснив, що працює охоронцем торгівельних кіосків, що розташовані у підземному переході станції метрополітену Дорогожичі. 21.11.2008 року він перебував у своєму службовому приміщенні та періодично виходив в перехід дивитись за обстановкою. Приблизно о 02 год. він вийшов з кімнати охорони та направився в бік виходу з метро. Біля вітрин супермаркету «Домашній» побачив охоронця ОСОБА_12 , який розмовляв з ОСОБА_11 .. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 про щось розмовляли та розмахували руками. Він пройшовся до входу в парк та повернувся до службової кімнати, де і заснув. Прокинувшись, він пішов по переходу, та проходячи вітрини супермаркету Домашній, побачив розбризкану кров на стіні та вікні вказаного магазину. Біля входу в супермаркет Домашній одна з дівчат повідомила, що вночі побили ОСОБА_12 , якого забрала швидка з місця події. В подальшому влітку 2009 року він ближче познайомився з ОСОБА_11 з яким спілкувались та розпивали спиртні напої. Крім того, повідомив, що після того, як він дав слідчому показання, на його телефон надходили дзвінки з погрозою не давати свідчення у даній справі.
Показаннями свідка ОСОБА_25 очевидця злочину, що були оголошені у відповідності до ст..306 КПК України та які ним надавались при розгляді даної кримінальної справи іншим складом суддів під головуванням судді ОСОБА_21 ( т.2 а.с.58), ОСОБА_22 (т.2 а.с.165), ОСОБА_24 ( т.5 а.с. 81).
Так, свідок ОСОБА_25 , повідомив, що 22.11.2008 приблизно о 02 год. він вийшов з дому та пішов гуляти по парку, який розташований на житловому масиві Сирець неподалік від вул. О.Теліги в м.Києві та станції Київського метрополітену. Того ж дня, приблизно о 03 год. 04 хв., коли він зайшов на територію переходу станції Київського метрополітену Дорогожичі з парку, то побачив як ОСОБА_11 наносив удари правою ногою ОСОБА_12 . Він відразу крикнув - Що ти робиш?, на що ОСОБА_11 спочатку повернувся обличчям в його бік, після чого, розвернувшись до переходу, що веде в парк Бабин Яр, побіг у вказаному напрямку. Він побіг за останнім, щоб відігнати його. Коли він повернувся до переходу, то побачив хлопця, що охороняв квіти ОСОБА_20 , який запитав, чи не страшно йому було, на що він повідомив, що не страшно. Потім він викликав швидку та міліцію. Крім того, повідомив, що на його телефон були погрози. В грубій формі вимагали змінити показання, не з`являтись в суд та не давати свідчення.

Свідок ОСОБА_25 направляв заяви до суду, в яких просив прийняти до уваги показання, що ним неодноразово надавалися у попередніх судових засіданнях, підтримав раніше надані показання, повідомив про неможливість прибуття до суду з огляду на його вік.

Показаннями експерта ОСОБА_29 , що надані в судовому засіданні, яка підтримала висновки, що викладені в акті судово медичного дослідження № 64 (а.с.85 -86 т.1), вказала на причину смерті ОСОБА_12 , який помер від набряку - набухання тканин головного мозку, що є наслідком черепно-мозкової травми.

Показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_30 , який суду повідомив, що він працював охоронцем у залі гральних автоматів, який розташований на території Київського метрополітену «Дорогожичі», куди навідувався ОСОБА_11 . Повідомив, що один раз ОСОБА_11 спровокував конфлікт, учинив бійку з охоронцем ОСОБА_31 . Восени 2008 року ОСОБА_11 вдягав пухову куртку чорного кольору з капюшоном, спортивні штани чорного кольору та кросівки. Про те, що в підземному переході побили охоронця магазину «Домашній» йому стало відомо від чоловіка на ім`я ОСОБА_32 .

Показаннями свідка ОСОБА_33 в тій частині, що речові докази речі потерпілого ОСОБА_12 , що були вилучені в лікарні були передані на зберігання батьку потерпілого ОСОБА_34 .

Вина ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, також підтверджується сукупністю інших об`єктивних доказів, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події та фототаблиці до нього від 22.11.2008 року, відповідно до якого встановлене місце вчинення злочину, ділянка місцевості, що розташовано біля магазину «Домашній» в підземному переході станції метро «Дорогожичі» у м.Києві, зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, вилучено відбиток суміші червоного кольору / т.1 а.с. 14-17/;

- даними протоколу огляду та вилучення від 23.11.2008 року, відповідно до якого у громадянки ОСОБА_35 вилучені речі, які належать громадянину ОСОБА_12 зі слідами крові а саме: куртку чорну шкіряну, сірі брюки, чорний светр, футболку синю, черевики коричневі, гаманець коричневий / т.1 а.с. 60/;

- даними протоколу огляду та вилучення від 25.11.2008 року, відповідно до якого громадянка ОСОБА_36 добровільно надала СД-диск, білого кольору з записом події, яка мала місце 22.11.2008 року /т.1 а.с. 61/;

- даними протоколу огляду CD-R диску Pleomax та на відеозаписі, який був переглянутий у судовому засіданні, з яких вбачається, що о 04 год. 23 хв. в переході йде розмова між двома чоловіками, один з яких тримає в руці пляшку пива та періодичного вживає пиво є нижче зростом за іншу особу. Після чого особи відходять трохи в сторону. Потім особа з пивом йде, а потім повертається. Особи продовжують спілкуватись, в процесі спілкування особа, що вище зростом спочатку штовхає особу, що нижче зростом, після чого особа, що нижче зростом стає в бойову стійку, після чого починається бійка, в процесі якої особи переміщуються з поля зору відеокамери. Після чого о 04 год. 27 хв. особа, що нижче зростом, вбігає в поле зору камери, призупиняється та обертається, а потім біжить далі. Через декілька секунд за даною особою біжить третя особа / т.1 а.с. 62-64/;

Зазначені дані фрагментарно співпадають з показаннями свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , які вказали на ОСОБА_40 , як на особу, що спочатку спілкувалась з потерпілим, потім вчинила з ним сварку та бійку, яку припинив свідок ОСОБА_41 , побачивши якого ОСОБА_11 почав втікати з місця вчинення злочину.

- даними постанови про приєднання до справи речових доказів від 31.03.2010 р., відповідно до якої приєднано речовий доказ СД-R диск «Pleomax», який залишено на зберіганні при матеріалах кримінальної справи №10-17016 /т.1 а.с. 65/;

- даними лікарського свідоцтва про смерть №43/2 від 05.01.2009 року, яким зазначено дату смерті та причину смерті ОСОБА_12 , який помер від закритої черепно мозкової травми ІНФОРМАЦІЯ_3 /т.1 а.с.69/;

- даними картки швидкої медичної допомоги від 22.11.2008 року, відповідно до якої було прийнято виклик о 04 год. 38 хв. 22.11.2008 року на станцію метро Дорогожичі біля входу в супермаркет, з заначенням причини виклику побиття людини /т.1 а.с.71/;

- даними висновку експерта № 1/43/3 від 19.03.2009 року, відповідно до якого у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у виді: множинні забійні рани в лобній області з ліва, в області лівої брові, в області правої брові, в лівій скуловій області, в області носо-губного трикутника зліва, в області підборіддя зліва; - крововилив в м`які тканини в правій та лівій скроневих областях; обмежено-дифузного характеру субарахноїдальний крововилив в проекції зовнішньої поверхні правої тім`яної і потиличної долей, в проекції зовнішньої поверхні лівої скроневої долі, в проекції полюсів і зовнішніх поверхонь лобних долей; - вогнищевий крововилив в мозолистому тілі; - перелом нижньої щелепи зліва, переломи верхньої щелепи справа та зліва; - переломи 3-6 ребер справа по середньо ключичній лінії, непрямого характеру. Об`єм та характер виявлених ушкоджень, характер кліткової реакції в ушкодженнях, з урахуванням довгого перебування в стаціонарі ( біля 43 діб) все це не виключає можливості утворення даних ушкоджень в строк вказаний в постанові. Тобто 22 листопада 2008 року приблизно о 04 год. 30 хв. Комплекс ушкоджень в області голови у вигляді ушкодження м`яких тканин обличчя та волосяної частини голови, переломів кісток лицьового черепу, крововиливів під оболонку та речовину головного мозку, виник від неодноразової дії тупого предмета та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя. Переломи 3-6 ребер з права виникли від дії тупого (-их) предмета ( -ів) та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Між комплексом ушкоджень в області голови та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_12 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді ушкодження м`яких покровів голови, крововилив під оболонку та в речовину головного мозку, обумовивши розвиток набряку та набухання тканин головного мозку. Відповідно даним медичної документації смерть ОСОБА_12 настала о 19 год. 25 хв. 04 січня 2009 року, таким чином від часу отримання ушкоджень, до моменту смерті пройшло біля 43 діб. Характер та морфологія виявлених ушкоджень, їх локалізація можуть свідчити, що виникнення вищевказаних ушкоджень в результаті падіння потерпілого з положення стоячи удару об тупий предмет виключається /т.1 а.с. 75-78/;

Зазначеним висновком експерта встановлені локалізація спричинених ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , вказана їх локалізація область голови та грудної клітки, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які мають ознаки середньою тяжкості, тяжких тілесних, що небезпечні для життя, визначено, що такі тілесні ушкодження були спричинені від неодноразової дії тупих предметів. Вказано, що смерть потерпілого пов`язана з комплексом нанесенням йому тілесних ушкоджень саме 22.11.2008 року та перебуває у прямому причинно- наслідковому зв`язку.

При цьому показання свідків ОСОБА_37 та ОСОБА_39 щодо локалізації та характеру тілесних ушкоджень, механізму їх нанесення, які наносив підсудний ОСОБА_42 співпадають з висновком експерта.

- даними акту судово-медичного обстеження трупа №43/3 від 12.03.2009 року, яким зафіксовані тілесні ушкодження, вказана причина смерті потерпілого.

Так, при огляді трупа ОСОБА_12 виявлено: - «множинні забійні рани» в лобній області з ліва, в області лівої брові, в області правої брові, в лівій скуловій області, в області носо-губного трикутника зліва, в області підборіддя зліва; - крововилив в м`які тканини в правій та лівій скроневих областях; - обмежено-дифузного характеру субарахноїдальний крововилив в проекції зовнішньої поверхні правої тім`яної і потиличної долей, в проекції зовнішньої поверхні лівої скроневої долі, в проекції полюсів і зовнішніх поверхонь лобних долей; - вогнищевий крововилив в мозолистому тілі; - борозда тиску на півкулях мозжечка від краю великого потиличного отвору;- перелом нижньої щелепи зліва, переломи верхньої щелепи справа та зліва. Смерть ОСОБА_12 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді пошкодження м`яких покривів голови, крововилив під оболонку і в речовину головного мозку, внаслідок яких виник розвиток набряку та набухання тканини головного мозку /т.1 а.с. 79-84/;

- даними акту судово-медичного дослідження № 64 від 17.02.2009 року, відповідно до якого оглянуто шматочки внутрішніх органів з трупу ОСОБА_12 та встановлено дрібно вогнищеві субараханоїдальні крововиливи в правій тім`яній частині з ознаками організації. Вогнищеві крововиливи в судинному сплетінні мозолястого тіла з продуктивною реакцією перифокально, явища резорбції в тканині головного мозку. Набряк набухання тканини головного мозку. Плеврофібіоз в легенях; макрофагальний десквамативний альвеоліт зонально. Поля некроза з вогнищевими крововиливами та гнійно проліферативною перифокальною реакцією, елементи кісткового мозку в судинах селезінки. Серозний інтерстиціальний панкреатит. Фокуси некронефроза. Шунтування кровоточу в нирках. Хронічний персистуючий гепатит. Дрібновогнищевий замісний кардіосклероз з гіпоксичною дистрофією міокарда /т.1 а.с.85-86/;

- даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 33 від 28.01.2009 року, відповідно до якого на марлевому тампоні зі змивом, вилученим з переходу станції Київського метрополітену «Дорогожичі» виявлено кров /т.1 а.с. 91-93/;

- даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 6 від 20.01.2009 року, відповідно до якого на доставлених для дослідження речових доказах: чоловічій сорочці, светрі, штанах з ременем, куртці, парі черевик та гаманці, вилучені у потерпілого ОСОБА_12 , виявлена кров /т.1 а.с. 98-102/;

- даними постанови про приєднання до справи речових доказів від 20.07.2009 року, відповідно до якої до кримінальної справи №10-17016, приєднано в якості речових доказів футболку, светр, штани з ременем, куртку, пару черевиків, гаманець та змив рідини червоного кольору /т.1 а.с. 104/;

- даними протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання, від 28.04.2010 року, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_20 серед фотографій пред`явлених на впізнання вказав на фотокартку №2, на якій зображений ОСОБА_11 та повідомив, що саме дана особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 у переході на станції Київського метрополітену «Дорогожичі»22 листопада 2008 року / т.1 а.с. 143-144/;

- даними протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 14.05.2010 року, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_27 серед фотографій пред`явлених на впізнання вказав на фотокартку №1, на якій зображений ОСОБА_11 та повідомив, що саме дана особа 22 листопада 2008 року, приблизно о 02 годині перебувала у переході станції Київського метрополітену «Дорогожичі» та спілкувався з ОСОБА_12 / т.1 а.с. 160/;

- даними протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_20 та ОСОБА_11 від 25.06.2010 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 підтвердив раніше надані показання та вказав, що бачив, як між ОСОБА_11 та чоловіком в формі охоронця виник конфлікт в процесі якого охоронець впав, а ОСОБА_11 почав стрибати по тілу та голові охоронця, до того моменту, поки не підбіг раніше незнайомий чоловік з ліхтариком в руці, який кричав Що ти робиш?. Побачивши чоловіка з ліхтариком, ОСОБА_11 втік переходом у напрямку пам`ятнику Бабин Яр, а охоронець залишився лежати без свідомості з закривавленою головою /т.1 а.с. 166-167/;

- даними протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_27 та ОСОБА_11 від 25.06.2010 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_27 підтвердив свої показання та наполіг на тому, що бачив ОСОБА_11 один раз, а саме перед Новим роком у 2008 році в переході станції Київського метрополітену Дорогожичі у нічний час приблизно о 02 годині 03 годині, коли той стояв біля магазину Сирецький та спілкувався з охоронцем вказаного магазину ОСОБА_43 / т.1 а.с.168-169/;

- даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 09.07.2009 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_25 серед чотирьох осіб пред`явлених для впізнання вказав на ОСОБА_11 , як на особу, що нанесла ОСОБА_12 тілесні ушкодження у переході станції Київського метрополітену Дорогожичі 22 листопада 2008 року /т.1 а.с. 185-186/

- даними протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_25 та ОСОБА_11 від 19.08.2010 року, під час якої ОСОБА_25 підтвердив раніше надані показання та вказав, що восени 2008 року, він проходив перехід станції Київського метрополітену Дорогожичі та бачив ОСОБА_11 , який бив ногою особу, що лежала на підлозі / т.1 а.с.189-190/;

- даними акту амбулаторної судово-психіатричної та судово-наркологічної експертизи № 761 від 20.07.2010 року, згідно якого ОСОБА_11 на момент вчинення злочину, якою-небудь душевною хворобою, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності та іншими психічними розладами не страждав і за своїм психічним станом тоді міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення злочину якою-небудь наркологічною залежністю не страждав.

Наявна в матеріалах кримінальної справи роздруківка телефонних дзвінків абонента НОМЕР_1 , отримана на виконання судового доручення, судом не враховується, оскільки дані, що в ній містяться, не мають жодного доказового значення у справі: ні для підтвердження обвинувачення, ні для його спростування.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті невірно зазначено припинення ОСОБА_11 протиправних дій о 04 год. 27 хв. 22 листопада 2010 року , в той час як правильним слід зазначити 2008 рік, що встановлено судом на підставі показань всіх свідків, досліджених судом письмових доказів подія злочину мала місце з 4 год. до 4 год. 27 хв. 22.11.2008 р., після чого ОСОБА_11 з метою ухилення від кримінальної відповідальності з місця вчинення втік. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що дата припинення ОСОБА_11 протиправних дій о 04 год. 27 хв. 22 листопада 2010 року вказана у обвинувальному висновку з технічною помилкою, яка не впливає на кваліфікацію протиправних дій останнього.
Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості підсудного ОСОБА_11 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та кваліфікує його дії за ч.1 ст.115 КК України.
При цьому, доводи сторони захисту щодо непричетності підсудного ОСОБА_11 суд оцінює як спосіб захисту, оскільки є прямі та достовірні докази, які, як самі по собі, так і у сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_11 перебував в день побиття потерпілого у місці вчинення злочину, саме він вчинив вбивство ОСОБА_12 та спричинив йому комплекс тілесних ушкоджень від яких останній помер у лікарні.
Очевидці події злочину ОСОБА_44 , ОСОБА_41 , ОСОБА_45 прямо вказали на ОСОБА_40 , свої показання, що ними надавались на досудовому слідстві підтвердили неодноразово три та більше рази у судових засіданнях де вони попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Захисники підсудного та сам підсудний реалізував своє право на допит цих свідків безпосередньо у судовому засіданні, що зафіксовано в протоколах судових засідань під головуванням суддів Осіпової, ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 . При цьому як захисники так і сам підсудний не висловлювались з приводу неправильності викладення цих показань у протоколах судових засідань, не приносили свої зауваження з приводу їх неповноти та неточності.
Отже суд не вбачає підстав не довіряти показанням таких свідків та уважає за можливе з огляду на час, який пройшов з моменту вчинення злочину, що становить 9 років, кількість та тривалість судових розглядів де кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_40 розглядається п`ятим складом суду, а тому рахує за можливим покласти їх в основу обвинувального вироку.
Версія обвинуваченого ОСОБА_11 щодо його невинуватості та знаходження у іншому місті є не спроможною, з огляду на вагомість тих доказів, які беззаперечно вказують на те, що умисне вбивство ОСОБА_12 було вчинено саме ОСОБА_11 22.11.2008 року.
Хоча ОСОБА_11 і вказав, що є особи, які б могли підтвердити його невинуватість, втім, не зважаючи на пропозицію суду та роз`яснення права заявити клопотання про їх допит у суді, він та його захисник відмовились від їх виклику та допиту.
Про наявність таких свідків ОСОБА_11 не заявляв на досудовому розслідуванні, конкретні прізвища на підтвердження його невинуватості він почав називати лише під час судового розгляду 08.11.2010. Отже, суд розцінює таку поведінку обвинуваченого як спосіб захисту та не приймає його показання до уваги з огляду на їх неспроможність.
Слід зазначити, що під час досудового розслідування ОСОБА_11 притримувався іншої версії та повідомляв, що постійно проживав до 2009 року у м.Чернігові і лише після свята Водохреща повернувся на постійне місце проживання до Києва.
Окрім того, свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_44 заявляли про те, що на їх адресу надходили погрози від невідомої особи, яка в грубій формі вимагала не зявлятись у судові засідання та не давати викривальних показань щодо ОСОБА_11 . Вказані обставини підтверджуються копією постанови від 31 жовтня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи зі змісту якої вбачається, що оперуповноваженим ВКР Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві старшим лейтенантом міліції ОСОБА_49 проводилась перевірка по заяві ОСОБА_10 , щодо погроз свідку по кримінальній справі № 12-17016 гр. ОСОБА_25 , який будучи опитаним, підтвердив даний факт та повідомив, що дійсно у вересні-жовтні місяці 2010 року йому на мобільний телефон НОМЕР_2 з телефону НОМЕР_3 було здійснено дзвінок, та невідомий в грубій формі наказав не з`являтись у судове засідання та не давати свідчення по кримінальній справі відносно ОСОБА_50 /т.2 а.с.77-78/.

Отже з урахуванням вищевикладеного, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_11 з приводу його невинуватості, як такі, що є неспроможними.

Окрім того такі доводи сторони захисту спростовуються показаннями потерпілого та свідків - очевидців побиття ОСОБА_12 , а саме: ОСОБА_20 та ОСОБА_25 , свідка ОСОБА_27 стосовно підтвердження факту перебування підсудного ОСОБА_11 біля магазину «Домашній» у час події, які є послідовними, узгодженими між собою, об`єктивно і беззаперечно підтверджуються іншими письмовими доказами, записами з камер відеоспостережень, висновками судово-медичних експертиз, протоколами огляду іншими доказами, що містяться у матеріалах кримінальної справи.

Доводи підсудного та його захисника з приводу того, що справа є сфабрикована є голослівними, оскільки усі докази винуватості ОСОБА_40 у вчинені даного злочину, які покладені в основу обвинувального висновку є належними та допустимими, а тому відсутні об`єктивні дані уважати, що справа відносно нього є сфабрикованою.

Тривалість проведення досудового розслідування та деякі його процесуальні недоліки з приводу того, що речові докази одяг ОСОБА_12 та оригінали чеків передані на зберігання його батьку потерпілому Ємцю суд відносить на низький рівень кваліфікації слідчого та відсутність оперативності в розслідуванні справи, втім вказане не ставить під сумнів джерело походження доказів, здобутих в ході досудового розслідування та не свідчить про їх недопустимість.

Зокрема, оригінали чеків про витрати на придбання ліків були оглянуті та досліджені судом та співставленні з копіями, що зберігаються у матеріалах справи.

Потерпілий підтвердив факт отримання ним на зберігання речових доказів, пояснив причину неможливості їх надання в судове засідання.

Доводи захисника, в яких він ставить під сумнів висновки експертів з приводу встановлення причини смерті потерпілого ОСОБА_12 та інші встановлені експертами обставини, були предметом перевірки під час судового розгляду та не знайшли свого підтвердження.

Так, експрет ОСОБА_29 підтримала висновки, що викладені в акті судово медичного дослідження № 64 (а.с.85 -86 т.1), вказала на причину смерті ОСОБА_12 , який помер від набряку - набухання тканин головного мозку, що є наслідком черепно-мозкової травми.

Були предметом перевірки й інші доводи захисника, який ставив під сумнів висновки експретів.

Судом досліджено протокол судового засідання від 21.01.2011р. щодо роз`яснення висновку експерта ОСОБА_51 під час розгляду іншим складом суду, з якого вбачається, що допит експерта проводився в присутності всіх учасників судового процесу, зокрема підсудного та його захисника, експертом надані відповідні роз`яснення щодо технічної помилки у даті смерті, підтверджений висновок щодо причини смерті потерпілого ОСОБА_12 /т.2 а.с.83-84/.

З огляду на те, що з моменту проведення експертизи на час розгляду даної справи пройшов значний період часу більш ніж 7 років, даними про те, що ОСОБА_52 на даний час не працює в експертній установі, а тому суд уважав за можливе обмежитись дослідженням протоколу його допиту, де експерт у судовому засіданні у присутності стороні обвинувачення та захисту надавав показання з приводу експертного висновку, пояснив причину описки, як технічною помилкою.

Вказані показання експерта є належними та допустимими, а вході судового розгляду не здобуто об`єктивних даних, які б спростовували висновки експертів.

Доводи захисника щодо отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти спростовується висновком експерта ( т.1 а.с.75-78), а тому є неспроможними.

Доводи сторони захисту щодо не встановлення на досудовому слідстві умислу на вбивство ОСОБА_12 та скарги на дії прокурора щодо винесення постанови про перекваліфікацію дій з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.115 КК України, суд вважає безпідставними.

Так, сукупність даних про характер нанесення тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізація та механізм нанесення, коли підсудний стрибав на тілі потерпілого, наносячи удари ногами, усією масою тіла по голові, в область грудної клітини, тобто у життєво важливі органи, і зважаючи на тривалість дій підсудного щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , спосіб їх нанесення, відсутність даних про протиправність дій з боку потерпілого по відношенню до обвинуваченого, сукупність всіх цих обставин, прямо свідчить саме про умисел підсудного на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 .

Незначні протиріччя в показаннях свідків щодо конкретного часу події, суд розцінює суб`єктивними властивостями кожного індивідуума щодо сприйняття та аналізування інформації, властивостями пам`яті кожної особи.
Невизнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину та посилання на обмову його потерпілим та свідками, суд вважає засобом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та дає критичну оцінку доводам підсудного, які є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами, та спростовуються показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 , ОСОБА_53 , які є логічними та послідовними, а також узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Також суд не вбачає підстав для визнання показань свідків, які безпосередньому не допитувались у даному судовому засіданні з огляду на те, що такі свідки три та більше разів допитувались в судових засіданнях при розгляді даної справи попередніми чотирма складами суду, починаючи з 2010 року, попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, їх допит проводився безпосередньо судом у присутності сторони захисту та обвинувачення, які використали своє право на їх допит, задавали їм запитання, що підтверджується дослідженими протоколами судових засідань, отже реалізували право на захист.

Окрім того, суд вжив усіх необхідних дій, пов`язаних з необхідністю доставки свідків у судове засідання, які не принесли дієвих результатів з огляду на систематичну та тривалу бездіяльність працівників реформованої поліції.

З огляду на тривалий строк розгляду вказаної справи, необхідністю дотриманням розумних строків її розгляду, з урахуванням умов, коли суд має надмірне навантаження, що пов`язане з реформуванням судової гілки влади, суд прийшов до висновку, що дослідження протоколів їх допитів у інших судових засіданнях по даній справі пришвидшить розгляд справи по суті та унеможливить її затягування до нерозумних меж.

Інші доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження та не приймаються судом до уваги.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії особливо тяжких, конкретні обставини справи, на дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, який заперечив свою причетність до вчинення злочину, не розкаявся у вчиненому.

Також судом враховується те, що підсудний за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вік та стан його здоров`я; офіційно не працював, має неповнолітню дитину, за час перебування під вартою в черговій частині Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві зарекомендував себе позитивно, за час проходження служби в Збройних силах України зарекомендував себе позитивно, на момент вчинення злочину судимим не був.

Обставин, які пом`якшували покарання підсудного судом не встановлено.

Судом враховується як обставина, що обтяжує покарання підсудного, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, ближче до максимальної .

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_11 засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 червня 2010 року за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, при цьому вчинив новий злочин, покарання за який належить відбувати реально, в даному випадку принципи поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не застосовуються, а кожний вирок виконується самостійно.

У відповідності до ст.1166 ЦК України підлягає частковому задоволенню цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди та стягненню на його користь з підсудного в сумі 9594,13 грн.

Задовольняючи позов частково суд виходив з документального підтвердження розміру витрат на придбання медикаментів.

Питання про речові докази підлягає вирішення згідно вимог ст.81 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді підписки про невиїзд залишити без змін.

У відповідності до вимог, визначених ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_54 у строк покарання необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з 25.06.2010 по 20. 06.2017 року у співвідношенні 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі, отже він уважається таким, що на час проголошення вироку відбув покарання повністю.

Застосовуючи Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року , який наразі є скасованим, суд виходив з положень ч.1 ст.5 КК України.

Керуючись суд ст.ст.323, 324 КПК України 1960 р., п.11 Розділу ХІ Перехідних положень, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 14 /чотирнадцять/ років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання ОСОБА_11 у виді позбавлення волі строком на 14 /чотирнадцять/ років призначеного за даним вироком, та у виді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, призначеного за вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 червня 2010 року, який виконувати самостійно.

У відповідності до вимог, визначених ч.5 ст.72 КК України Шульгіну у строк покарання необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з 25.06.2010 по 20.06.2017 року у співвідношенні 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі, отже він уважається таким, що на час проголошення вироку відбув покарання повністю.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з 25 червня 2010 року.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9594 /дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири/ грн. 13 коп.

Речові докази: диск CD-R Pleomax - зберігати в матеріалах справи (т.1 а.с. 65); футболку (сорочку), светр, штани з ременем, куртку, пару черевиків, гаманець, передати в розпорядження потерпілого ОСОБА_18 , змив речовини червоного (бурого) кольору - знищити ( т.1 а.с.104).

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з дня проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва учасниками процесу, засудженим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Судді

___________ ________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3