АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1193/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 , за клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 20 вересня 2017 року до 18 листопада 2017 року включно,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі з доповненням до неї підозрюваний ОСОБА_8 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року, посилаючись на те, що після судового засідання він розписався в отриманні ухвали слідчого судді від 22.09.2017 року, проте самого рішення не отримав та відразу був направлений до слідчого ізолятора, свого захисника він просив після отримання повного тексту ухвали, направити апеляційну скаргу, проте, по невідомим йому причинам, цього зроблено не було, а, усвідомлюючи, що він пропускає строк на оскарження він викликав захисника до слідчого ізолятора, попросив надати йому повний текст ухвали, після чого подав апеляційну скаргу.

Після поновлення строку просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року та обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апелянт вважає, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази його вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, риски, які зазначені в клопотанні, а потім і судом в ухвалі, є незаконними та не підтверджені доказами.

Також ОСОБА_8 посилається на те, що він дійсно зареєстрований та проживав у м. Біла ОСОБА_10 разом із своєю сім`єю, проте вже рік проживає в м. Запоріжжі, будь-якою злочинною діяльністю не займається, веде здоровий спосіб життя, вірує в Бога та намагається повністю вилікуватися від хвороби наркоманії, веде активну громадську діяльність.

Крім того апелянт зазначає, що він не визнає своєї вини, оскільки не вчиняв будь-яких насильницьких дій до потерпілих та в їх показаннях відсутні відомості про це, тому вважає необґрунтованим висновок слідчого судді про те, що він в майбутньому буде впливати на потерпілих.

Поміж іншого зазначає, що про наявність будь-яких речей, документів та грошових коштів потерпілих, йому не відомо, а під час обшуку за місцем його проживання будь-яких речей, що вказують на вчинення ним злочинів, слідством не виявлено;

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року, посилаючись на те, що вона з 23.09.2017 року по 04.10.2017 року знаходилась у відрядженні у м. Києві, тому не змогла своєчасно подати апеляційну скаргу.

Після поновлення строку на апеляційне оскарження просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послалася на те, що тяжкість злочину є недостатньою для обрання настільки суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що вказують на причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочинів, жоден потерпілий по справі, перелічений в клопотанні слідчого та в ухвалі суду, не вказав на нього як на особу, яка вчиняла проти нього злочин, тому, як вважає захисник, підозра у вчинені злочинів ОСОБА_8 є безпідставною та необґрунтованою.

Також у клопотанні про обрання запобіжного заходу та в ухвалі слідчого судді при визначенні ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, вказані абстрактні припущення, які жодним чином не підтверджені належними доказами, а саме: немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки він віруюча людина, має тісні релігійні та соціальні зв`язки, родину; також немає підстав вважати, що ОСОБА_8 має намір незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки він провину не визнає, інкримінованих правопорушень не вчиняв та сам зацікавлений у встановленні істини по справі; висновок суду, що ОСОБА_8 може знищити, або сховати речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, є безпідставним, так як під час проведення обшуку за місцем проживання в м. Запоріжжі знарядь злочину, речей та документів не виявлено та слідством не встановлені факти причетності ОСОБА_8 до документів та майна потерпілих.

Отже, як вважає захисник, пред`явлена ОСОБА_8 підозра, є необґрунтованою, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, твердження слідчого судді про можливість ОСОБА_8 переховуватися від слідства та перешкоджати слідству, є недопустимим, а відтак, на них неможливо обґрунтовувати обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення доводи клопотань та апеляційних скарг, захисника, яка підтримала подані апеляційні скарги, прокурора, який не заперечував проти скарг підозрюваного та захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні слідчого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи з 2016 року по вересень 2017 року, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та невстановленими особами, з метою систематичного незаконного позбавлення волі людей, за грошову винагороду, отриману від їх близьких родичів, шляхом обману, зловживання довірою та погроз фізичною розправою, під виглядом надання допомоги в реабілітаційному центрі хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, організував на території м. Запоріжжя та Запорізького району Запорізької області декілька закладів закритого типу.

Після чого, протягом тривалого часу, в період з 2016 року по вересень 2017 року, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та невстановленими особами, узгоджено між собою, викрали ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , яких незаконно позбавили волі та тримали в умовах ізоляції в приватних закладах закритого типу, які діяли під виглядом реабілітаційних центрів для хворих від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_5 .

При цьому в ході зазначених протиправних дій, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_33 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які перебували на території та в приміщеннях так званих реабілітаційних центрів, силами організованої ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та невстановлених осіб системи охорони були фактично позбавлені волі, перебували під психологічним примусом та загрозою фізичного насильства з метою контролю за їх поведінкою та забезпеченням заборони залишати на свій розсуд території закладів за вказаними адресами, що внаслідок віку та хворобливого стану потерпілих, завдало тяжкі наслідки їх здоров`ю.

Крім того, за зазначених вище обставин, в ході викрадення та незаконного позбавлення волі хворих від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму осіб, ОСОБА_8 , діючи з 2016 року по вересень 2017 року, умисно, за попередньою змовою та опосередковано через ОСОБА_11 , ОСОБА_36 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і невстановлених осіб, піддавав систематичному катуванню ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які перебували на території та в приміщеннях так званих реабілітаційних центрів за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_5 , заподіявши останнім сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, шляхом нанесення побоїв та принизливих дій з метою примусити потерпілих до покори, придушення їх спроб залишити реабілітаційні центри та з метою їх покарання за непокору.

20.09.2017 року о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.09.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

Посилаючись на обсяг пред`явленої ОСОБА_8 підозри, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі його засудження за інкриміновані злочини, конкретні обставини вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про його особу, який тривалий час проживає в м. Запоріжжі без реєстрації, що ускладнює його подальший пошук та ідентифікацію, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити своєчасне та повне виконання ним процесуальних рішень у провадженні, тим самим перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні, а також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його вік, сімейний стан, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, підозрюваний та захисник в інтересах підозрюваного звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами, в яких зокрема заявлені клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, за наслідками розгляду яких колегією суддів встановлено наступне.
Так, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 у період з 23.09.2017 року по 04.10.2017 року знаходилась за межами м. Запоріжжя, а саме перебувала у м. Києві у відрядженні у справах ПП «Михасик», що підтверджується довідкою ПП «Михасик» № 58 від 04.10.2017 року, наданою апелянтом, а підозрюваний ОСОБА_8 , вважаючи, що апеляційна скарга буде подана захисником, самостійно її не подавав.
З урахуванням зазначених обставин та з метою забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне поновити підозрюваному ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року, який пропущений апелянтами, на думку колегії суддів, з поважних причин.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

Так, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею, хоча і було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, однак не було встановлено, чи доводять надані стороною обвинувачення докази ту обставину, яка свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Отже, враховуючи практику Європейського суду, дані, що характеризують особу підозрюваного, колегія суддів доходить висновку, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема здійснювати незаконний вплив на свідків чи потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в самому клопотанні слідчого про тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.

Як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Тому доводи ОСОБА_8 та сторони захисту про безпідставність застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, які викладені в апеляційних скаргах, слід визнати обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Поновити підозрюваному ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року.

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року, якою відносно ОСОБА_8 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 20 вересня 2017 року до 18 листопада 2017 року включно, скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, заборонивши ОСОБА_8 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , по 18 листопада 2017 року включно.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обовязки, передбаченіп. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду для проведення з ним слідчих та процесуальних дій; не залишати зазначене місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: