НОВОСАНЖАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №542/1263/17
провадження №1-кп/542/75/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000455, внесене в ЄРДР 16.08.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, базова освіта, не одружений, громадянин Вірменії, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 в липні 2017 року, перебуваючи на території своєї присадибної ділянки (огороді), розташованої поряд з господарством, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою особистого вживання наркотичного засобу, зірвав декілька листків коноплі, які переніс для зберігання до господарства за місцем свого проживання, яке розташоване за вказаною адресою, в подальшому подрібнив дані рослини і зберігав з метою використання в особистих потребах без мети збуту. Виявлена під час обшуку речовина за висновком експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 9,237 г.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.309 ч.1 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

22.08.2017 року між обвинуваченим та прокурором укладено угоду.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України.

Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, в тому числі, у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.309 ч.1 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, та умовам, визначеним ст.53 КК України.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно довідок до висновків експерта.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.08.2017 року, укладену між начальником Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000455 від 16.08.2017 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: речовину рослинного походження зеленого кольору, яку передано на зберігання до камери збереження речових доказів Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області за квитанцією №76, знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 593,22 грн (п`ятсот дев`яносто три грн. 22 коп.).

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1