В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 10.09.2017 приблизно о 16.50 годині, перебуваючи на території станції технічного обслуговування, за адресою: м. Київ, р-н Жуляни, вул. Садова, 112, побачивши раніше незнайомого працівника вказаного СТО ОСОБА_6 , безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, затіяв конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 , висловлюючись при цьому на його адресу та на адресу присутнього в приміщенні ОСОБА_7 нецензурною лайкою. Після чого, безпричинно, з хуліганських спонукань ОСОБА_5 наніс три удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , завдавши останньому фізичного болю. На зроблені зауваження ОСОБА_7 , присутнього в цей час в приміщенні вказаного СТО, останній не реагував, при цьому, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 , вийшов з приміщенні технічної станції, підійшов до припаркованого поруч автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , дістав з салону автомобіля предмет схожий на біту, як предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, повернувся до приміщення даної станції технічного обслуговування підійшов до ОСОБА_8 та наніс ним останньому три удари по тулубу, завдавши фізичного болю. Продовжуючи свої злочинні дії, вперто не бажаючи їх припиняти, безпричинно, з хуліганських спонукань, заливши предмет схожий на биту, ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_7 затиснув його в кут приміщення та наніс декілька ударів рукою в обличчя, при цьому ображаючи останнього брутальною лайкою. В цей час, ОСОБА_8 з метою припинення протиправних дій підбіг до ОСОБА_5 та намагався відтягнути останнього від ОСОБА_7 , при цьому роблячи ОСОБА_5 зауваження, однак останній на зауваження не реагував та продовжував свої хуліганські дії внаслідок чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження. Хуліганські дії ОСОБА_5 продовжував на протязі 15 хвилин.
Слідчий зазначав, що у зв`язку із викладеним вилучені згідно протоколу огляду місця події, мають істотне значення для досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні в якості речових доказів, в зв`язку з чим підлягають арешту.
В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а решт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1