Номер провадження: 11-сс/785/608/14
Номер справи місцевого суду: 522/6886/14-к
Головуючий у першій інстанції Лабунський
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2014 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на рішення ст. слідчого прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 від 28.03.2014р. про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000013 від 09.01.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Мотивуючи відмову в задоволенні вищезазначеної скарги, слідчий суддя вказав, що після поновлення досудового розслідування за результатами проведених слідчих та процесуальних дій слідчий ОСОБА_7 дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях співробітників УБОЗ ГУМВС України в Одеській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а посилання ОСОБА_6 на те, що слідчий при проведенні досудового розслідування не виконав певні слідчі дії є абстрактними та необґрунтованими, оскільки у їх проведенні не вбачається необхідності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- в ході досудового розслідування він подавав клопотання про проведення слідчих дій, однак слідчий ОСОБА_7 їх проігнорував, даючи таким чином співробітникам УБОЗ можливість знищити всю документацію про його затримання та утримання в ІТТ та, окрім того, суд, як і слідчий, не вказали нормативний акт, що регламентує порядок знищення документів;

- суд безпідставно визнав його вимоги щодо витребування відомостей з підрозділу «Беркут», співробітники якого проводили його затримання, про дату та час затримання, абстрактними, необґрунтованими та такими, що неможливо виконати;

- суд не вказав, на підставі яких норм КПК України свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 могли відмовитись від проведення одночасного допиту, в той час як свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань;

- в ухвалі вказано, що допитаний начальник конвою Київського райсуду м. Одеси ОСОБА_11 , однак суд не вказав, які саме покази він дав;

- суд не дослідив в судовому засіданні матеріали досудового розслідування, про що він просив в окремому клопотанні;

- в ухвалі не відображено, чому слідчий не витребував з Київського райсуду м. Одеси інформацію з камер відеоспостереження, де видно, що конвой влаштував йому «побачення» з співробітником УБОЗ ОСОБА_12 .

Посилаючись на це, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити матеріали провадження прокурору Одеської області для проведення досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_6 про те, що суд, як і слідчий, не вказали нормативний акт, що регламентує порядок знищення документів необгрунтованими, оскільки порядок знищення документів за строком зберігання регулюється спеціальним відомчим нормативним актом Міністерства внутрішніх справ.

Окрім того, твердження заявника про те, що в ході досудового розслідування він подавав клопотання про проведення слідчих дій, однак слідчий ОСОБА_7 їх проігнорував, не відповідають дійсності, оскільки, відповідно до ухвали слідчого судді та матеріалів справи, слідчим ОСОБА_7 було здійснено низку слідчих та процесуальних дій, направлених на перевірку доводів заявника про наявність в діях співробітників УБОЗ ГУМВС України в Одеській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Доводи ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя не вказав, на підставі яких норм КПК України свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 могли відмовитись від проведення одночасного допиту, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, не дивлячись на існування кримінальної відповідальності свідка за відмову від давання показань, у відповідності до ст. 63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а враховуючи те, що заявник оскаржує постанову про закриття кримінального провадження саме відносно співробітників УБОЗ ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , то вони мали право відмовитися від дачі показань щодо себе.

Апеляційний суд вважає доводи заявника про те, що суд не вказав, які саме покази дав начальник конвою Київського райсуду м. Одеси ОСОБА_11 голослівними, оскільки вони спростовуються постановою про закриття кримінального провадження (а.п. 8), в якій містяться покази ОСОБА_11 , відповідно до яких 27.11.2013 р. він здійснював конвоювання ОСОБА_6 з ОСІ до Київського райсуду м. Одеси та цього дня ніхто з членів судової варти та співробітників міліції з проханням вивести з конвойного приміщення до залу засідання ОСОБА_6 для зустрічі або розмови з ним не звертався, при цьому, вказав на те, що 27.11.2013 р. ОСОБА_6 взагалі з конвойного приміщення до залу суду не виводили.

Інші доводи ОСОБА_6 , зокрема про те, що суд не дослідив в судовому засіданні матеріали досудового розслідування та визнав його вимоги щодо витребування відомостей з підрозділу «Беркут» про дату та час його затримання абстрактними, являються безпідставними та не підтверджуються матеріалами провадження, та, апеляційний суд вважає, що у витребуванні відомостей з підрозділу «Беркут» необхідності не вбачається.

Таким чином, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що відповідає фактичним обставинам справи, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ч. 3 ст. 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3