26.12.2017
єдиний унікальний номер справи 531/1413/17
номер провадження 1-кп/531/177/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі кримінальне провадження, відомості про яке 06.08.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Карлівка Полтавської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.08.2017 року близько 10-20 години водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Полтавський шлях в м. Карлівка Полтавської області, виконуючи маневр поворот ліворуч, зупинився, пропускаючи зустрічні автомобілі, після чого розпочав рух, не надавши переваги в русі, та не пропустив водія скутеру марки «ADDRESS», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 , який рухався йому назустріч, внаслідок чого водій скутеру ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитих поверхневих ран і садна голови, забій лівої половини грудної клітки, забитої рани лівого ліктьового суглобу, рвано-забитої рани лівої гомілки, забої та садна тулуба та кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів, могли утворитися в умовах дорожньо- транспортної пригоди та які відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 107 від 08 вересня 2017 року кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , в діях якого, відповідно до висновку експерта судової автотехнічної експертизи № 556 від 16.11.2017 року вбачаються невідповідності з вимогами п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В умовах даної події водій автомобіля марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткнення зі скутером «ADDRESS», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , шляхом виконання вимог п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, щиро кається у вчиненому. Суду пояснив, що 06.08.2017 близько 10-00 години, керуючи т/з ВАЗ-21093, їхав по вул. Полтавський шлях м.Карлівка та на перехресті мав намір повернути ліворуч на пров.Горького м.Карлівки. Пропустив всі транспортні засоби, які рухались у зустрічному напрямку, почав здійснювати поворот ліворуч та за мікроавтобусом, який був попереду, не побачив скутер, що рухався назустріч. Відбулось зіткнення.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, стосуються речових доказів та процесуальних витрат, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого за ст.286 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, у побуті характеризується позитивно, не перебуває на обліку у нарколога і психіатра, не судимий згідно ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Суд не визнає у якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки суду не надано даних про вчинення обвинуваченим таких активних дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України суд не вбачає.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, характеризуючих особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав провину, розкаявся у вчиненому, з врахуванням пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Враховуючи особу обвинуваченого, характер порушення ПДР та обставини злочину, суд вважає доцільним не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, які вчинили умисні злочини, які не є тяжкими чи особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та /або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Обвинувачений надав згоду на застосування щодо нього амністії.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», так як обвинувачений притягується до відповідальності за умисний злочин невеликої тяжкості, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої не позбавлений батьківських прав.
Перешкод до застосування амністії, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» не встановлено.
Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати, понесені на проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 790,96 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення у вигляді арешту транспортних засобів, накладеного ухвалою слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 28.08.2017.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , та скутер марки «Suzukki ADDRESS», державний номерний знак НОМЕР_2 , які перебувають на зберіганні у Карлівському ВП ГУНП в Полтавській області, повернути володільцям ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відповідно.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати у сумі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2017 року на автомобіль ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та яким користується ОСОБА_5 , і на скутер марки «Suzukki ADDRESS», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 та яким користується ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потрепілому, обвинуваченому, захиснику в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1