Ухвала
іменем україни

11 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року було призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на 06 жовтня 2017 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, тобто до 26 листопада 2017 року включно.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказану ухвалу районного суду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що обвинувачений не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, ч. 2 зазначеної статті передбачає, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як видно зі змісту скарги та з долученої копії оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 , через те, що останній подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції в частині продовження строків тримання під вартою, прийняту під час судового провадження після надходження обвинувального акту до суду першої інстанції.

Оскільки, зазначена ухвала суду першої інстанції, як випливає з наведених норм процесуального закону, не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, то рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
відмовити обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3