Справа № 296/677/18
Вирок
Іменем України
29 березня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Валика Каратуль Переяслав-Хмельницького р-ну Київської обл., гр-на України, одруженого, маючого на утриманні двох н/л дітей, з середньою спеціальною освітою, працюючого ТОВ «Тіволі Фюр» готувачем кормів, зареєстр. та прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2013 року ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

07 березня 2014 року солдат ОСОБА_4 , був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

12 червня 2014 року солдат ОСОБА_4 уклав короткостроковий контракт про проходження військової служби та був прийнятий на військову службу за контрактом та в той же день наказом командира військової частини НОМЕР_2 №37 був призначений на посаду радіотелефоніста відділення управління взводу управління командира батареї 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст. с-т. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

20 січня 2015 року солдату ОСОБА_4 надано короткострокову відпустку терміном до 30 січня 2015 року, з якої останній мав повернутися до місця несення служби - місця тимчасової дислокації військової частини за адресою: АДРЕСА_2 та приступити до виконання службових обов`язків за посадою.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби,

Реалізуючи задумане, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, 30 січня 2015 року не з`явився вчасно з відпустки до місця служби - місця тимчасової дислокації військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з військовою службою, після чого 10 листопада 2017 року з`явився до військової прокуратури Житомирського гарнізону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , заявив про себе, чим закінчив вчинення кримінального правопорушення.

15 січня 2018 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №14 солдат ОСОБА_4 звільнений з військової служби.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 407 КК України, як умисні дії, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем ( крім строкової служби) тривалістю понад один місяць.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.3 ст. 407 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на один рік. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1