Справа № 761/1606/18
Провадження № 1-кс/761/1395/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18 січня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, а саме: групи нежитлових приміщень №2, нежитлової будівлі загальною площею 269,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП України в місті Києві розслідується кримінальне провадження №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, розпочате за фактом незаконного заволодіння об`єктами нерухомого майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що співробітниками відділу з обслуговування Шевченківського району УЗЕ в м. Києві ДЗЕ Національної поліції України, отримано інформацію, що на території м. Києва та Київської області діє група осіб (раніше судимих за аналогічні злочини), яка використовуючи завідомо підроблені документи на нерухомість (біржові угоди, договори купівлі-продажу, технічні паспорти, довідки БТІ, ухвали і постанови судів, підроблені паспорти громадян України та підставних осіб) шляхом обману заволодівають об`єктами нерухомості, розташованими в м. Києві та Київській області. В подальшому зареєстровані за підробленими документами об`єкти нерухомості перепродають для отримання фінансової вигоди, здобутої злочинним шляхом.
Під час розслідування встановлено, що до складу вище зазначеної групи входять: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
Вказані особи, які діють у злочинній групі, здійснюють підготовку фіктивних документів на об`єкти нерухомого майна (житловий та не житловий фонд), а саме шляхом підробки біржових угод, інформаційних довідок з БТІ м. Києва та Київської області, підробки паспортів, ідентифікаційних кодів, технічних паспортів на приміщення, замовляють фіктивні грошові оцінки приміщення, здійснюють пошук державних реєстраторів та приватних нотаріусів через яких згодом здійснюють операції з відчуження нерухомості з використанням підроблених документів. Займаються пошуком підставних осіб, на яких виготовлені підроблені документи та квартири та приміщення, та координацією їх дій у нотаріуса.
ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повідомлені про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
За аналогічною схемою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи заволоділи значною кількістю об`єктів нерухомого майна.
Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що група нежитлових приміщень АДРЕСА_2 внаслідок укладення між ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_10 4.10.2016, була передана у власність ОСОБА_9 .

На підтвердження права власності на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_8 було надано Договір купівлі-продажу від 17.05.2001; біржовий контракт № А2001/0328, зареєстрований на Товарній біржі «НАРОДНА», а також інформаційна довідка НЖ-2016 №1228 від 18.08.2016 р., видана КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», що посвідчувала реєстрацію групи нежитлових приміщень за ОСОБА_8 , із записом у книзі №д-325 за №1064 від 28.05.2001.

В ході досудового розслідування було з`ясовано, що група нежилих приміщень АДРЕСА_2 за ОСОБА_8 не реєструвалась. Довідка НЖ-2016 №1228 від 18.08.2016 про зареєстроване право власності за ОСОБА_8 не видавалась. Запис за реєстровим №1064 від 28.05.2001 р. у книзі №д-325 не проводився.

Окрім цього, був отриманий екземпляр інформаційної довідки з ідентичними реквізитами, виданої КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», що посвідчувала реєстрацію групи нежитлових приміщень за ОСОБА_11 , із записом у книзі №д-325 за №1064 від 28.05.2001.

Під час вчинення нотаріальних дій щодо договору купівлі-продажу, ПН КМНО ОСОБА_10 було встановлено дієздатність сторін й належність групи нежитлових приміщень АДРЕСА_2 ОСОБА_8 . Відповідно до показань ОСОБА_10 від 18 квітня 2017 року, які вона надала оперуповноваженому УЗЕ в м. Києві ДЗЕ НПУ майору поліції ОСОБА_12 , в неї не виникло сумнівів щодо достовірності документів, які надав ОСОБА_13 , зазначила, що не зобов`язана перевіряти інформацію, яка міститься у документах, відомості з яких відсутні у реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до висновку про вартість майна оціночна (ринкова) вартість об`єкту нерухомого майна склала 149 758 грн (сто сорок дев`ять тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень).

На підставі вищенаведеного, прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 05.07.2017 було винесено постанову про визнання речовим доказом групу нежилих приміщень АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, подання потерпілими в подальшому цивільного позову, а також з метою запобігання ризикам у вигляді подальшого відчуження майна третім особам з метою знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, прокурор просить накласти арешт на вищезазначені об`єкти нерухомого майна.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності.

Володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому слідчий суддя вважає за можливе, згідно ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення виходячи із наступного.
Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає доведеним, що група нежитлових приміщень №2, нежитлова будівля загальною площею 269,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підпадає під критерії ст.98 КПК України, а арешт вказаного майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, адже у разі ненакладення арешту на дану нежитлову будівлю, існують ризики відчуження її третім особам з метою знищення слідів вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на групу нежитлових приміщень №2, нежитлову будівлю, загальною площею 269,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1