Справа №345/3333/17
Провадження № 1-кп/345/81/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2018 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженої, виховувалась з батьком, не працюючої, раніше не судимої, громадянку України, за ст. 185 ч. 1 КК України,-
що ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Злочин вчинено при наступних обставинах:
Так, 12.06.2017 року близько 15.00 год., ОСОБА_5 прийшла в гості до ОСОБА_6 , яка поживає в АДРЕСА_2 .
Перебуваючи в приміщенні кімнати вказаного будинку, ОСОБА_5 , помітила на кріслі гаманець з грошима, який належав ОСОБА_6 .. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел незаконно заволодіти вказаними грошима.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з гаманця кошти в сумі 2 200,00 грн.
Злочинними діями ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, і підтвердила, що злочин вчинила при вищенаведених обставинах, з корисливих спонукань та дійсно 12.06.2017 року викрала з гаманця ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2 220 грн.. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву, де вказує, що збитки, завдані злочином, їй відшкодовані, просить розгляд справи проводити у її відсутності.
Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_5 , яка повністю визнала свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та інші учасники не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини справи й особу винної.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.103 КК України, з врахуванням даних досудової доповіді, встановлено, що вона на момент вчинення злочину була неповнолітньою, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться, виховувалась з батьком належним чином у нормальних соціально-побутових умовах, інвалідності немає, вад психічного розвиту та фізичного здоров`я судом не встановлено, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувалась.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченою, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди та вчинення злочину будучи неповнолітньою.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до роз"яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №5 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх" - при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст..65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-66/0/4-17 від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також з принципу пріоритету інтересів дитини, встановленого ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу неповнолітнього обвинуваченої й враховуючи вимоги ст. 65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд вважає можливим, що виправлення та перевиховання неповнолітньої обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і що їй слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті 185 ч.1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 дала згоду на застосування відносно неї Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно обвинуваченої слід застосувати зазначений Закон.
Відповідно до ст. 1 п. а Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинила злочин невеликої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, і злочин вчинила, будучи неповнолітньою та, дає згоду на застосування відносно неї Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року й керуючись ст. ст. 65,103 КК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватою за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання за даним вироком суду на підставі ст. 1 п. а Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.