Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/114/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 119 (98) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000170 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 , на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з технічною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей та інших утриманців не маючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 119 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства "Уманська міська лікарня" витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 в розмірі 1855 грн. 81 коп., на користь ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 50511 грн. 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. та на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 скоїв убивство, вчинене через необережність, за таких обставин.

Так, 06 травня 2017 року близько 04 години 00 хвилин, по вул. Суворова в смт. Голованівськ Кіровоградської області, поряд з приміщенням Голованівської центральної районної аптеки №29 Гайворонської філії ЦРА №26 ПАТ «Ліки Кіровоградщини», розташованої по вул. Суворова, 6, у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на узбіччі дороги, раптово виник конфлікт зі ОСОБА_10 , який стояв біля нього, на ґрунті ревнощів останнього до спільної знайомої ОСОБА_13 .

З метою припинення конфлікту, оскільки ОСОБА_10 схопив ззаду ОСОБА_8 за светр, останній не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та вбивства, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг їх передбачити, якби діяв з більшою обачністю, наніс один удар ліктем лівої руки в область обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого останній втративши рівновагу впав на спину, вдарившись потиличною частиною голови об асфальтне покриття.

У результаті таких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця лівої очної ділянки, черепно-мозкової травми, що супроводжувалась синцем правої завушної ділянки, садном потиличної ділянки справа, переломом основи та скреплення черепа справа, крововиливами під м`які мозкові оболонки справа, забоєм та розсіченням лівої півкулі головного мозку, лівобічним крововиливом під тверду мозкову оболонку, крововиливом в шлуночки головного мозку, яка призвела до зміщення, набряку і набухання головного мозку, від яких 17.05.2017 року в реанімаційному відділенні Комунального закладу «Уманська міська лікарня» наступила смерть ОСОБА_10 .

У своїй апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, за яким визнати винним ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, без застосування ст. 75,76 КК України, а в іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Прокурор вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через безпідставне застосування ст. 75 КК України.

При цьому він посилається на те, що згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вказує на те, що призначаючи умовне покарання ОСОБА_8 , районний суд своє рішення мотивував тим, що він раніше не судимий, вчинив необережний злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується добре, щиро розкаявся, що визнано обставиною, що пом`якшує покарання.

Однак, на думку прокурора, вказані обставини могли бути враховані судом для призначення ОСОБА_8 менш суворого виду чи терміну покарання за санкцією ч.1 ст. 119 КК України, але саме з реальним його відбуттям. У той же час, на думку прокурора, призначене йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України є надто м`яким, оскільки не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі, оскільки судом зовсім не враховано думку потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні вказали на необхідність призначення обвинуваченому покарання без застосування ст. 75 КК України, а також той факт, що обвинувачений не вжив будь-яких заходів до відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, внаслідок чого судом задоволено цивільні позови потерпілих у повному обсязі.

Злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що обтяжує покарання.

Крім того, судом недостатньо враховано суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_8 злочину, останнім вчинено закінчений злочин проти життя особи, злочином завдано тяжкі наслідки - смерть людини.

Тому прокурор вважає, що за вказаних обставин призначене покарання ОСОБА_8 не можна вважати необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, внаслідок м`якості, а саме через безпідставне застосування ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу,пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 скоїв убивство, вчинене через необережність, а тому правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 119 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання правильно враховано те, що він вчинив необережний злочин середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання - його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також у повній мірі суд врахував і дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, а тому обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

Отже, вид та розмір призначеного ОСОБА_8 районним судом покарання, на думку колегії суддів є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Що стосується апеляційних доводів прокурора про те, що районним судом при призначенні обвинуваченому покарання безпідставно застосовано ст. 75 КК України і що потерпілі наполягали на призначенні покарання саме без застосування вимог ст. 75 КК України, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і тому не підлягають задоволенню, оскільки при призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно враховано тяжкість вчиненого ним злочину, а також належним чином враховані і всі обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, про що вже зазначено вище в даній ухвалі, і вони не доводять того, що ОСОБА_8 за вказаних вище обставин та з урахуванням його особи необхідно призначити покарання в умовах його ізоляції від суспільства.

Крім того, як вбачається із звукозапису судового засідання, в судових дебатах як потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , так і їх представник ОСОБА_14 , не наполягали на призначенні покарання ОСОБА_8 без застосування вимог ст. 75 КК України.

Більше того, сам прокурор ОСОБА_15 в суді першої інстанції вважала за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на чотири роки та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на два роки, тобто те покарання, яке й було призначено обвинуваченому за вироком районного суду.

Також, під час апеляційного провадження, а саме 20.03.2018 року від потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на адресу апеляційного суду Кіровоградської області надійшли письмові заяви, в яких вони просять проводити апеляційний розгляд справи без їх участі, а також вважають вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2017 року щодо ОСОБА_8 законним і обґрунтованим та просять залишити його без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

Крім того, у своїх заявах потерпілі зазначають і про те, що ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого вони не мають та вважають, що призначене ОСОБА_8 районним судом покарання, буде достатнім для його виправлення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення обвинуваченому покарання без застосування вимог ст. 75 КК України належним чином не мотивовані і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Будь-яких інших порушень вимог кримінального або кримінально-процесуального закону районним судом під час розгляду даного кримінального провадження, які могли бути підставою для зміни або скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а оскаржений вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2