Провадження № 1-кп/127/219/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження № 0003652, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.05.2016 року, по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 15.05.2016 року близько 04 години ночі, за попередньою змовою із жителем м. Вінниці ОСОБА_7 , перебуваючи всередині багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , маючи на меті прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, підбурювані жагою до наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу викрали із ліфтів другого, третього та четвертого під`їздів вищевказаного будинку належне ФОП ОСОБА_9 майно, а саме три рекламні борди, вартість яких згідно висновку експерта № 866 від 21.07.2016 року становить 1438 грн. 20 коп. Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд
Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали потерпілому ФОП ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1438 грн. 20 коп.
Згодом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було затримано працівниками поліції поблизу будинку АДРЕСА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 15.05.2016 року вночі він перебував з ОСОБА_7 всередині багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , де вони побачили рекламні борди. Вирішили викрасти їх та демонтували. З викраденим майном вийшли з будинку та розпорядились ним на власний розсуд. Потім до них підійшли працівники поліції, які попросили пред`явити свої документи, після чого і були затримані.
У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаюється, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Надав пояснення ідентичні поясненням ОСОБА_6 . Пояснив суду, що 15.05.2016 року вночі він перебував з ОСОБА_6 всередині багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , де вони побачили рекламні борди та вирішили викрасти їх. З викраденим майном вийшли з будинку та розпорядились ним на власний розсуд. Потім до них підійшли працівники поліції, які попросили пред`явити свої документи, після чого і були затримані.
У скоєному ОСОБА_7 щиро розкаюється, просив суворо не карати.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також суд пересвідчився у правильному розумінні обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змісту обставин справи, які ніким не оспорювались, та чи немає сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_6 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_7 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, та особи обвинуваченого. Зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на диспансерному наркологічному обліку перебуває не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 351 грн. 84 коп. та за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 351 грн. 84 коп.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів достатньо буде покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив суд застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи тим, що він має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.09.2014 року та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.01.2010 року.
Прокурор ОСОБА_5 не заперечив проти застосування до ОСОБА_6 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів достатньо буде покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 просив суд застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи тим, що він має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.10.2012 року.
Прокурор ОСОБА_5 не заперечив проти застосування до ОСОБА_7 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив умисний злочин середньої тяжкості, має неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом останніх десяти років амністія до нього не застосовувалася.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив умисний злочин середньої тяжкості, має неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , протягом останніх десяти років амністія до нього не застосовувалася.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, ст.. ст.. 65 67, 185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 351 грн. 84 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 351 грн. 84 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню №0003652, а саме:
- три рекламні борди повернути власнику ФОП ОСОБА_9 ;
- сліди рук залишити при матеріалах кримінального провадження;
- шестигранник - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Суддя: