пр. № 1-кс/759/3971/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРШІ BЛT ТЕХНОЛОГІЇ» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого сідді Святошинського районного суду м.Києва від 21.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ:
01.12.2017 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Перші ВЛТ технології" про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого сідді Святошинського районного суду м.Києва від 21.11.2017 року.

Заявник вказав, що 20.11.2017 року у період часу з 20 год. 45 хв. по 22 год. 45 хв. за адресою пр-т Перемоги, 89-А, слічим ОСОБА_3 проведено огляд приміщення, в якому здійснює господарську діяльність TOB «ПЕРШІ BЛT ТЕХНОЛОГІЇ» з розповсюдження державних лотерей оператора державних лотерей ТОВ "М.С.Л." В ході огляду слідчому не надано дозволу на доступ до приміщення, а також заборонено доступ до майна Товарства. Не зважаючи на відсутність правових підстав слідчим вилучено: 38 системних блоків, 1 флеш накопичувач та 7 паперових чеків (відповідно протоколу).

В подальшому, як вказує заявник, Товариству стало відомо, що 21.11.2017 року у Святошинському районному суді міста Києва відбулось судове засідання з розгляду клопотання про накладення арешту на майно Товариства, вилученого 20.11.2017 в ході огляду по АДРЕСА_1 . За результатами розгляду слідчим суддею прийнято рішення про задоволення клопотання та накладення арешту на майно Товариства (рішення №759/17587/17 від 21.11.2017).

Заявник, вказує, що TOB «ПЕРШІ BЛT ТЕХНОЛОГІЇ» являється офіційним розповсюджувачем державних лотерей оператора державних лотерей TOB «М.С.Л.» та здійснює свою господарську діяльність на підставі договору передоручення. Відповідно пп.2 п.2 ст.1 ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні». Вищевикладене засвідчує факт проведення TOB «ПЕРШІ BJ1T ТЕХНОЛОГІЇ» у приміщенні, яке розташоване за адресою: м. Київ, проси. Перемоги, 89а, виключно законної господарської діяльності із розповсюдження білетів державних лотерей оператора TOB «М.СЛ.»

Скаржник, зазначає, що в ухвалі слідчого судді про накладення арешту вказано, що слідчий в обгрунтування клопотання зазначив, лише те, що в провадженні Святошинського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0002575 від 24.03.2017 за ст.203-2 ч.І КК України, та вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, використане як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Так, скаржник вказує, що накладення арешту на майно особи не причетної до вчиненого кримінального правопорушення - не передбачений КПК України.

Відносно системних блоків, як вказує заявник, вилучені системні блоки, являються апаратними частинами пристроїв візуалізації розіграшу білетів державних лотерей оператора TOB «M.C.Л». Відзначає, що в ході огляду було вилучено технічні пристрої, а саме апаратні частини пристрою візуалізації розіграшу білетів державних лотерей TOB «M.C.Л», що за своїми технічними характеристиками та фізичними властивостями безумовно відносяться до електронних інформаційних систем, вилучення яких відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України можливе лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені та визначені родовими ознаками в ухвалі суду. Тобто, на вилучення апаратних частин пристрою візуалізації розіграшу білетів державних лотерей TOB «M.C.Л» - необхідний попередній дозвіл слідчого судді, оформлений ухвалою.Враховуючи наведене, скаржник вказує, що навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Заявник, вважає, що із змісту ухвали про накладення арешту, вбачається, що слідчим не доведено обставин, які б підтверджували відношення вилучених речей до кримінального провадження №0002575 від 24.03.2017 за ст.203-2 ч.І КК України та взагалі зайняття TOB «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ» забороненою господарською діяльністю. TOB «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ» у кримінальному провадженні №0002575 від 24.03.2017 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння не є особою, щодо якої здійснюється провадження і відповідно не є особою відносно якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, скаржник вважає, що існують всі підстави щодо скасування арешту, накладеного на майно TOB «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ», оскільки при накладенні арешту, слідчим суддею не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна, відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення TOB «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ», на майно якого накладено арешт, кримінального правопорушення, не встановлено розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності.

В судове засідання представник скаржника ОСОБА_4 з"явився, клоптання підтримав

Належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві,, свого уповноваженого представника в до суду не направив. Заперечень проти заяви не надав, доказів поданих скаржником не спростував належними та обгрунтованими доказами.

Суд встановив, що накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території Святошинського району м. Києві, надаються послуги із зайняття гральним бізнесом без дозвільних документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також, у частині 11 ст. 170 КПК України, прямо вказано на те, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, згідно ст. 17 КПК України стороною обвинувачення не доведено обставин існування обґрунтованої підозри, виправдання потреби досудового розслідування втручання у права і свободи особи, пристосування та використання вилученого майно, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та підстав для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою законності обмеження права власності.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як вбачається із розяснень, даних Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, слідчим суддею встановлено, що TOB «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ» у кримінальному провадженні №0002575 від 24.03.2017 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Однак, відповідно до ч.7 ст. 236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, передбачає загальне правило, згідно з яким вилучене під час обшуку майно, яке безпосередньо не зазначене в ухвалі слідчого судді на обшук, вважається тимчасово вилученим. А норма передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 168 КК України (щодо електронних інформаційних систем) встановлює виняток із цього правила та є спеціальною стосовно передбаченої ч. 7 ст. 236 КПК України нормою, адже вказує на те, що навіть у разі безпосереднього зазначення в ухвалі слідчого судді електронних інформаційних систем у разі їх вилучення під час обшуку вони будуть вважатися тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що майно на яке накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року по справі №1кс/759/3835/17.

Слідчим суддею встанволено, що слідчий не надав суду доказів про призначенні експетизи вилученого та арештованого майна, оскільки арешт накладався на майно саме з цією метою. У судове засідання не з"явився, не посив відкласти розгляд справи.

В повноваження слідчого судді не входить оцінка доказів на предмет винуватості тієї чи іншої особи, лише оцінюється вагомість та достатність обґрунтованих припущень для санкціонування тієї чи іншої за викладених обставин слідчої дії.

Згідно 4.2 ст.307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

А тому суд дійшов висновку, що з вилученого майна, носіїв інформації необхідно зняти наявну на них інформацію, що може мати ознаки кримінального правопорушення, та вилучене та арештоване мацно повернути власнику майна.

В зв`язку із викладеним, керуючись ст. 169-171, 234-236, 303, 305, 307 КПК України, ЗУ «Про державні лотереї в Україні», суд,

УХВАЛИВ :
Скаргу задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва у справі № 759/17587/17 від 21.11.2017 року, зняти інформацію, яка містится на вказаних носіях, яка має значення для кримінального провадження та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРШІ BЛT ТЕХНОЛОГІЇ» тимчасово вилучене 20.11.2017 року під час обшуку приміщення за адресою:м.Київ, пр-т Перемоги, 89-А майно:

- системні блоки у кількості 38 шт.;

- 1 флеш накопичувач;

- 7 паперових чеків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1