Справа № 204/1443/18
Провадження № 1-кп/204/384/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ленінград, громадянина України, маючого вищу освіту, розлученого, не працюючого, раніше судимого:
- 23.06.1993 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 17, 81 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 24.11.1995 року по відбуттю строку покарання;
- 08.07.1996 року Нікопольськім міським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 17, 81 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців, звільнений 13.08.1997 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року;
- 11.12.1997 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ст. 81 ч. 4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за постановою суду Софіївського району Дніпропетровської області від 27.12.2001 року вважається засудженим за ч. 2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 08.08.2002 року згідно ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2002 року ст.81 КК України - умовно-достроково, невідбутий строк 14 днів;
- 16.02.2006 року Кіровськім районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 20.02.2009 року згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.01.2009 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року;
- 13.08.2009 року Кіровськім районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту, звільнений 12.09.2009 року по відбуттю строку покарання;
- 19.10.2010 року Кіровськім районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 30.06.2011 року по відбуттю строку покарання;
- 01.06.2012 року Кіровськім районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
- 22.06.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту, у відповідності ст. 71 КК України, вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2012 року виконувати самостійно;
- 18.10.2012 року Кіровськім районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, вказане покарання поглинає покарання по вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2012 року, до відбуття 1 рік позбавлення волі, звільненого 22 червня 2013 року по відбуттю строку покарання;
- 10.09.2013 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднанана до призначеного покарання невідбуту частина покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2012 року і остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 15 серпня 2016 року з П`ятихатської виправної колонії Дніпропетровської області №122 після відбуття строку покарання, проживаючого: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин.
Так ОСОБА_4 , 23 лютого 2018 року приблизно об 11:58 годині прибув до магазину продуктів «Варус-44» ТОВ «Омега», який розташований за адресою: м. Дніпро вул. Робоча, 67, де знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, керуючись раптово виниклим умислом направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, вчиняючи злочин повторно, шляхом вільного доступу, таємно, викрав чуже майно, що належить ТОВ «Омега», а саме одну пляшку «Белс Віскі Оріджинал» 0,5 л, ринкова вартість якої станом на 23.02.2018 року, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 718/18 від 27.02.2018 року, становить 216 гривень 76 копійок. При цьому, поклавши вищевказане майно за пазуху надягненої на ньому дублянки, не сплативши вартість зазначеного товару, таємно проніс його через касову зону магазину і попрямував до виходу, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитися майном, що належить ТОВ «Омега», з причин, які не залежали від його волі, так як при виході з магазина був затриманий працівниками служби охорони магазину «Варус-44» ТОВ «Омега». Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 718/18 від 27.02.2018 року, заподіяв ТОВ «Омега» майнову шкоду у розмірі 216 гривень 76 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Пояснивши, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, він скоїв крадіжку пляшки «Белс Віскі Оріджинал» 0,5 л, пройшовши через касу, був затриманий охоронцями магазину. В скоєному розкаюється.
Від предстваника потерпілого TOВ «Омега» ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.46-53), протокол огляду від 23 лютого 2018 року, з фототаблицею (а.п.8-9,10), судово-товарознавчу експертизу № 718/18 від 27.02.2018 року (а.п.29-32), звіт про фактичні затрати на проведення експертизи (а.п.28), постанову про визнання речовим доказом (а.п.11), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викраденню чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2ст.185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
Скоєний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий. Як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і до нього необхідно застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно наданої довідки.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого
ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку одного року - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого
ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_7 фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи №718/18 від 27.02.2018 року, у розмірі 300 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1