Справа № 492/1671/16-к
Провадження №1-кп/492/102/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачуваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 кримінальне провадження №0000594, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шампали Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні 1 (одну) неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, -

встановив:
07.10.2016 р. приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в провулку, неподалік від будинку під номером АДРЕСА_2 , в ході сварки з потерпілим ОСОБА_4 , умисно наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді декілька ударів своєю головою в область його голови. Після чого, ОСОБА_6 наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_4 кулаками лівої та правої руки, від яких потерпілий впав спиною на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , завдав потерпілому декілька ударів правою та лівою ногою в область тулуба, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої величної кістки, закритого перелому восьмого ребра з права, вивих лівого плечового суглобу, закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, садно тім`яної ділянки, синця в центрі лоба, синця верхньої і нижньої повіці лівого ока, синця верхнього і нижнього повіка правого ока, крововиливу в білкову оболонку правого ока, синця на спинці носа, синця на лівій вушній раковині, 3 садна на завитку лівої вушної раковини, синця по внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи з права, синця по внутрішній поверхні слизової оболонки в центрі верхньої губи, синця по внутрішній поверхні середньої третини лівого плеча, синця по біля - грудинній лінії з права на рівні нижнього краю реберної дуги. Відповідно до висновку судово-медичного дослідження №164 від 02.11.2016 р, спричиненні тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі за текстом КК України) визнав частково. Пояснив, що дійсно у громадському місті 07.10.2016 р. він зі своїм знайомим відпочивав у барі, пив пиво. За сусіднім столиком сидів його односільчанин ОСОБА_4 з іншим чоловіком. Обвинувачений не пам`ятає з якого питання, у них виник словесний конфлікт. Коли ОСОБА_4 повертався до свого дому, пізно у вечері, біля 22 години, обвинувачений ОСОБА_6 побив його. Деталі особливо не пам`ятає. Він наніс декілька ударів головою йому по обличчю, і той швидко впав на землю. Удари потерпілому ОСОБА_4 наніс свідомо, але не мав умислу нанести тілесні ушкодження. Вважає, що потерпілий своєю поведінкою спровокував його. Цивільний позов не визнає у повному обсязі. Крім того, захисник адвокат ОСОБА_6 ОСОБА_7 просив суд застосувати відносно обвинуваченого дію Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має двох дітей.

Вина обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 07.10.2017 р. біля восьмої дев`ятої години у вечорі, він зі своїм знайомим знаходився у барі, вони сиділи за столиком і пили пиво. З ОСОБА_6 вони знайомі давно, спілкувались як односельчані, конфліктів ніколи не було. У той вечір вони посварились, обидва були нетверезі. Коли він повертався додому, біля десятої години, при розмові з ОСОБА_6 , останній вдарив його два рази своєю головою в область його голови. Далі він йому наносив удари по обличчю, після яких він впав на землю. Після чого обвинувачений наносив йому удари ногами по тулубу. Йому було дуже боляче. Неподалік хтось став кричати, і ОСОБА_6 зупинився. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не бачили самої бійки, але підтвердили, що дійсно після побоїв, які наніс від 07.10.2017 р. обвинувачений ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 , останній був у дуже плохому стані, весь синій, обличчя побите, з рота і носа текла кров, йому потрібна була медична допомога. Після цього випадку потерпілий довгий час лікувався.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №164 від 02.11.2016 р. при освідуванні та згідно даним медичної документації під експертного ОСОБА_4 , у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої величної кістки, закритого перелому восьмого ребра з права, вивих лівого плечового суглобу, закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, садно тім`яної ділянки, синця в центрі лоба, синця верхньої і нижньої повіці лівого ока, синця верхнього і нижнього повіка правого ока, крововиливу в білкову оболонку правого ока, синця на спинці носа, синця на лівій вушній раковині, 3 садна на завитку лівої вушної раковини, синця по внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи з права, синця по внутрішній поверхні слизової оболонки в центрі верхньої губи, синця по внутрішній поверхні середньої третини лівого плеча, синця по біля - грудинній лінії з права па рівні нижнього краю реберної дуги, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів , підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочинного діяння, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і достатніми для ухвалення вироку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості в повнолітньому віці; одружений; маючий на утриманні одну неповнолітню дитину; характеризується за місцем проживання позитивно; на обліку в наркологічному кабінеті, а також на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Арцизької центральної районної лікарні не знаходиться; не судимий.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 суд відносить скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку досудової доповіді. відносно ОСОБА_6 , ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, а тому перевиховання обвинуваченого вважається можливим без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Уповноважений орган з питань пробації вважає, що виконання покарання без ізоляції від суспільства можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини наявної кримінальної справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого ним злочину, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є батьком двох неповнолітніх дітей, що підтверджено довідкою зі сільської ради і не позбавлений батьківських прав.

22.12.2016 р. Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIІI (далі за текстом - Закон), який набув чинності 07.09.2017 р., тобто після вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності вищезазначеним Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Таким чином, як було зазначено вище, підсудний ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України

до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» та на день набрання чинності зазначеного Закону, ОСОБА_6 має неповнолітню дитину, якій не виповнилося 18 років і дана обставина судом встановлена на стадії судового розгляду кримінального провадження, тобто судом установлено наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене ОСОБА_6 діяння, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне постановивши обвинувальний вирок, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 4 421,78 грн., які витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_4 від кримінального правопорушення (злочину), відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000,00 гривень, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Сума матеріальної шкоди в судовому засіданні підтверджена доказами в розмірі 4 421,78 грн., у зв`язку з чим цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Щодо визначення розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.1995р. № 4, який зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що неправомірними винними діями обвинуваченого ОСОБА_6 завдано потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, які порушили законні немайнові права потерпілого у зв`язку з чим потерпілому була заподіяна моральна шкода. Потерпілий ОСОБА_10 переніс моральні страждання та фізичний біль у зв`язку з отриманими травмами. Тривалий період часу потерпілий змушений був лікуватись, був поставлений у скрутне матеріальне становище, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням стану здоров`я потерпілого, його переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану суд, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження сума моральної шкоди у розмірі 5 600,00 гривень. Суд вважає, що зазначена сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями від заподіяних тілесних ушкоджень. Отже позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі, в силу ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Засудженого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від відбування призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки звільнити на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди в розмірі 4 421,78 (чотири тисячі чотириста двадцять одна) гривня 78 копійок, суму моральної шкоди в розмірі 5 600,00 (п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди, у зазначеному ОСОБА_4 розмірі - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1