Справа № 572/1009/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 та 0000632 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідно ч. 3, ст..186 та ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 10 квітня 2017 року о 22 год.45 хв., проник до належного ОСОБА_5 домоволодінню в АДРЕСА_2 , звідки, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу відкрито заволодів належними ОСОБА_5 продуктами харчування, чим спричинив потерпілому збитків на суму 47 грн. 50 коп. Викраденим розпорядився па власний розсуд.

ОСОБА_3 , в один з днів першої декади червня 2017 року, приблизно о 23 год.30 хв., з городу господарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу, таємно, викрав належний останньому поверхневий водяний насос «Єнергомаш НГ9790А» чим завдав збитків на суму 1561 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Матеріали кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 та 0000632 по обвинуваченню ОСОБА_3 були об`єднані в одне ухвалою Сарненського районного суду від 04 вересня 2017р.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому діяннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, з приводу чого надав суду показання, які повністю відповідають обставинам, встановленим цим вироком, тобто обвинувачений підтвердив в судовому засіданні такі фактичні обставини справи як час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Потерпілий ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не викликались у зв`язку з поданими письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, де також зазначили, що у призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за першим епізодом суд кваліфікує за ч.3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя і здоровся потерпілого та з проникненням у житло, за другим епізодом за ч.2 ст 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, як це вбачається з норми статті 12 і санкції інкримінованих статей, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з визначенням покарання за вчинення кримінальних правопорушень відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання:

за ч. 3 ст. 186 КК України - 4 років 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 років 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України для ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки 6 місяців з випробуванням та покласти відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

1) повідомляти уповноважені органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) періодично з`являтися для реєстрації до Сарненського РВ з питань пробації;

3) попросити публічно пробачення у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Речові докази: насос «Єнергомаш НГ9790А» повернути потерпілому ОСОБА_6 , продукти харчування потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівнен¬ської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя