Провадження № 1-кп/127/1168/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2017 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000095 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.06.2016 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 4 ст. 407, ст. 69 КК України до штрафу в сумі 2550 грн.;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прапорщик ОСОБА_4 призваний 03.04.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 69 від 03.04.2014 року прапорщик ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду техніка взводу штабних машин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №289 від 30.12.2016 року прапорщик ОСОБА_4 призначений на посаду старшого стрільця взводу охорони роти управління.

У період з 13.04.2017 року по 26.04.2017 року прапорщик ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону. Після лікування у даному центрі прапорщику ОСОБА_4 було надано звільнення від виконання службових обов`язків терміном на 15 діб з 27.04.2017 року по 11.05.2017 року.

Однак прапорщик ОСОБА_4 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу, а саме 12.05.2017 року о 8 год. на ранкове шикування до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності в частині прапорщик ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, вільний час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .

20.06.2017 року о 15 год. 00 хв. прапорщик ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, суду пояснив наступне. Він несе службу з квітня 2014 року та перебував в зоні дії АТО. Він брав участь у військових діях. Повернувшись до військової частини, він вступив у конфлікт зі своїм безпосереднім командиром, у зв`язку з чим не виходив на службу.

У скоєному він розкаюється, розуміє, що вчинив не правильно, на даний час несе військову службу та має намір її продовжити.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає вчинення злочину повторно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд застосувати до нього амністію, мотивуючи тим, що він захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав участь в АТО, має статус учасника бойових дій.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти застосування амністії до ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив тяжкий злочин та є особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебувала безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримала статус учасника бойових дій, що підтверджується довідкою військової частини від 28.02.2017 року та посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 30.04.2015 року, виданими на ім`я ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: