Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1099/16-к
Провадження № 1-кп/506/8/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2017с.м.т.Окни

Колегія суддів Красноокнянського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 29 грудня 2012 року за № 0000252 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,зареєстрований та проживає по

АДРЕСА_2 , громадянина України, інваліда ІІІ групи,

не працює, не одружений, з середньою освітою, раніше судимий:

1/ 02 серпня 2001 року Апеляційним судом Одеської області за ч.3 ст.142, п. «а», «і» ст.93 ,ст.ст.17,93 , п. «а», «і» ст.93,42 КК України / в редакції 1960 р./ до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 15 листопада 2011 року відповідно до ст.81 КК України 22 листопада 2010 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 25 днів;

2/ 08 липня 2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст.263 КК ,ст.ст.75 ,76 КК України до 3 років позбавлення волі ,з іспитовим строком 1 рік,

- у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

Прокурора ОСОБА_6 .

Потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 .

Обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2012 року близько 18.00 г ОСОБА_5 ,будучи раніше судимим за розбій , повторно, умисно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, маючи при собі пневматичний пістолет «Clether PM» ,одягнувши для маскування камуфльований одяг та ,з метою приховування обличчя , маску у вигляді спортивної шапки чорного кольору з вирізами для очей та роту ,прибув до будинку АДРЕСА_3 , у якому проживали ОСОБА_7 з чоловіком ОСОБА_8 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері ОСОБА_5 зайшов до будинку і в передпокої схопив неповнолітню ОСОБА_11 , та приставивши до скроні останньої принесений із собою пневматичний пістолет «Clether PM»,почав вимагати від ОСОБА_7 гроші, погрожуючи застосуванням до ОСОБА_11 , насильства, небезпечного для життя та здоров`я ,після чого ОСОБА_7 передала ОСОБА_5 100 доларів США, які станом на 28 грудня 2012 року за курсом обміну валют складали 799 грн та 2500 грн, які належали їй та ОСОБА_8 .

Відкрито заволодівши вказаними грошовими коштами у загальній сумі 3299 грн, ОСОБА_5 залишив будинок потерпілих. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того , 20 грудня 2013 року близько 18.00 г ОСОБА_5 ,будучи раніше судимим за розбій, повторно, умисно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, маючи при собі обріз двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ БМ» серії та номеру НОМЕР_1 року випуску ,одягнувши для маскування камуфльований одяг та, з метою приховування обличчя , маску у вигляді спортивної шапки чорного кольору з вирізами для очей та роту ,прибув до будинку АДРЕСА_3 , у якому проживали ОСОБА_7 з чоловіком ОСОБА_8 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері ОСОБА_5 зайшов до будинку ,де погрожуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вищевказаним обрізом ,тобто погрожуючи застосуванням до останніх насильства, небезпечного для життя чи здоров`я , витягнув із комода ,що був розташований в передпокої , гаманець з грошима у сумі 3500 грн та відкрито заволодів вказаними коштами , після чого ОСОБА_5 залишив будинок потерпілих. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, каявся у скоєному та повідомив суд, що він дійсно вчинив інкриміновані йому протиправні дії при вищевказаних обставинах, доповнивши, що із сім`єю ОСОБА_12 він знайомий давно, деякий час був прихожанином молитовного будинку, де пастором був ОСОБА_8 , прихожани цієї церкви йому допомагали. В кінці грудня 2012 року він вирішив вчинити розбійний напад на сім`ю ОСОБА_12 і 28 грудня 2012 року на маршрутці приїхав до с.м.т. Лиманське, заздалегідь взявши із собою камуфляжний одяг, спортивну шапку з прорізями для очей та рота, а також пневматичний пістолет, схожий на ОСОБА_13 . Неподалік смітника ,що розташований біля військового містечка в с.м.т. Лиманське , він перевдягнувся та пішов до будинку ОСОБА_12 . Через незачинені двері зайшов до будинку, піднявся на другий поверх, де була розташована квартира пастора і через незачинені двері зайшов до квартири. В руках у нього був пневматичний пістолет. В квартирі була дівчинка, яка одразу почала кричати. Він схопив її та ,приставивши пістолет до скроні, почав вимагати , щоб ОСОБА_14 , яка вискочила у коридор на крики доньки, негайно дала йому гроші. ОСОБА_7 із комоду, що був тут, у передпокої ,витягнула гаманець та дала йому 100 доларів та 2500 грн. Він забрав гроші, відпустив дівчинку і втік. Біля того ж таки смітника він перевдягнувся та поїхав додому. Речі, у яких він був та пістолет , сховав вдома. Через деякий час ,у 2014 році, він продав пневматичний пістолет ОСОБА_15 . Приблизно у січні-лютому 2013 року він знайшов обріз гладкоствольної рушниці і зберігав його у себе вдома. В кінці грудня 2013 року він вирішив знову вчинити розбійний напад на сім`ю ОСОБА_12 і 20 грудня 2013 року на маршрутці приїхав до с.м.т. Лиманське, заздалегідь взявши із собою камуфляжний одяг, спортивну шапку з прорізями для очей та рота, а також обріз рушниці . Неподалік смітника ,що розташований біля військового містечка в с.м.т. Лиманське , він перевдягнувся та пішов до будинку Мейер, несучи в руці обріз рушниці. Через незачинені двері зайшов до будинку ,піднявся на другий поверх, де була розташована квартира пастора . На сходах йому зустрівся ОСОБА_16 , але він на нього не зважав. Через незачинені двері він зайшов до квартири, в руках у нього був обріз рушниці. У квартирі були господарі ,він навів рушницю та вимагав гроші, однак ОСОБА_14 та ОСОБА_17 забігли у кімнату та зачинили двері ,які він намагався вибити, а потім відкрив комод, який знаходився у передпокої і з якого минулого разу ОСОБА_14 дала йому гроші. З цього ж комоду він забрав 3500 грн. і втік. На сходах він побачив ОСОБА_18 з підставкою для квітів у руках. Побачивши це, він навів на того рушницю, наказавши не рухатися, а потім навів рушницю на ОСОБА_19 , який з`явився в дверях квартири, після чого ОСОБА_8 закрив двері, а він безперешкодно залишив будинок. Прийшовши до того ж таки смітника, він перевдягнувся та поїхав додому. Речі, у яких він був, та обріз , сховав вдома, а маску шапку через деякий час відніс у будинок, де тимчасово орендував кімнату, де пізніше і була вилучена ця маска.

Крім повного визнання, винуватість ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами :

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що обвинуваченого ОСОБА_5 знає близько 20 років. Коли він повернувся із місць позбавлення волі , вона разом з чоловіком ОСОБА_8 та прихожанами їх церкви допомогли ОСОБА_5 оформити інвалідність, допомагали матеріально і коли він почав отримувати пенсію, перестали надавати допомогу. 28 грудня 2012 року вона була дома зі своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_11 . Близько 18.00 год. вона почула, як донька у коридорі кричить. Вибігши із кухні, вона побачила в коридорі чоловіка у масці, який однією рукою тримав її доньку ОСОБА_20 ,а в другій руці у нього був пістолет, який був приставлений до голови доньки. Чоловік вимагав від неї гроші. Вона із комода витягла гаманець і віддала йому 100 доларів США та 2500 грн. Він вимагав ще, але вона сказала, що більше немає, тоді він відпустив дівчинку і втік. У той раз вона не впізнала ОСОБА_5 . Вони були дуже налякані цими подіями і через деякий час встановили перед будинком і у самому молитовному будинку аж до вхідних дверей їх квартири відеокамери. 20 грудня 2013 року близько 18.00 г вона перебувала дома із сім`єю і почула якийсь шум із передпокою. Вийшовши туди, вона побачила невідомого чоловіка в масці з рушницею в руках. Вона швидко закрила двері зі зворотної сторони у кімнату, де знаходилися її чоловік та діти і разом з чоловіком ОСОБА_8 вони утримували двері, а невідомий чоловік кричав, вимагав дати йому гроші, погрожував і намагався вибити двері, які вони тримали. Потім все стихло і її чоловік вийшов із кімнати та підійшов до вхідних дверей ,але на сходах на нього направив рушницю незнайомець і наказав закрити двері . У цей час на сходах був також ОСОБА_21 незнайомцю, який прийшов з рушницею, вони впізнали ОСОБА_5 . Після того, як останній пішов, вони побачили, що із комода пропали 3500 грн. Проаналізувавши всі події, прийшли до висновку, що і перший раз, у грудні 2012 року, приходив ОСОБА_5 . Після того, як ОСОБА_22 втік, вони одразу викликали поліцію, дали свідчення та передали відеозапис з камер спостереження.

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який дав аналогічні показання, доповнивши, що про події 28 грудня 2012 року він знає зі слів дружини і саме після цих подій вони встановили камери відео спостереження. Щодо подій 20 грудня 2013 року ,то в доповнення до показань дружини потерпілий повідомив ,що коли ОСОБА_5 вийшов з квартири, то він підійшов до вхідних дверей. ОСОБА_5 у цей час знаходився на сходах і направивши на нього рушницю, наказав не йти за ним. У цей час біля дверей квартири знаходився і ОСОБА_16 , який тримав в руках підставку для квітів. ОСОБА_22 і йому наказав не рухатися. Після того, як ОСОБА_22 пішов, вони виявили ,що з комоду зникли 3500 грн. Вони впізнали ОСОБА_23 і це також підтвердилося ,коли ще раз передивилися запис з камер відеоспостереження. Про ці події вони повідомили поліцію.

- показами свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що 20 грудня 2013 року ввечері знаходився у молитовному будинку, де на другому поверсі проживала сім`я ОСОБА_12 . Близько 18.00 год. він побачив, як у будинок зайшов невідомий чоловік у масці та з обрізом рушниці в руках і піднявся на другий поверх. Він заховав дітей, які забігли вслід за незнайомцем та побіг за останнім на другий поверх. Той зайшов у квартиру, де жили ОСОБА_12 та зачинив за собою двері і що там відбувалося, він не бачив, лише чув крики та грюкіт. Він забіг у кімнату поряд з квартирою ОСОБА_12 та схопив на всякий випадок підставку для квітів. У цей час незнайомець вийшов і на сходах направив на нього рушницю і сказав «Тільки попробуй кинути!» ,маючи, напевне, на увазі підставку. В цей момент по голосу, вимові, жестам, він пізнав ОСОБА_23 , який раніше ходив у їх церкву . Після того, як ОСОБА_24 пішов ,йому від ОСОБА_12 стало відомо ,що той із комоду в передпокої забрав 3000 грн.

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який повідомив, що влітку 2014 року купив пневматичний пістолет у ОСОБА_5 , а невдовзі продав пістолет своєму дядькові.

- показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які повідомили, що у будинку, який вони винаймали у 2014 році і у якому деякий час також орендував кімнату ОСОБА_22 , працівниками поліції було проведено, з їх дозволу, огляд, в ході якого ОСОБА_22 видав працівникам поліції пакет з шапкою з прорізями.

Судом також були перевірені письмові докази:

- витяг із ЄРДР від 29 грудня 2012 року за №0000252, згідно з яким по повідомленню ОСОБА_7 від 28 грудня 2012 року внесена інформація по факту заволодіння невідомою особою майна ОСОБА_7 / 100 доларів США та 1200 грн / із застосуванням пістолету ( а.п.120);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 28 грудня 2012 року , у якій остання повідомляє про заволодіння невідомою особою майна ОСОБА_7 / 100 доларів США та 1200 грн / із застосуванням пістолету ,з погрозою життю та здоров`ю неповнолітньої ОСОБА_11 ( а.п. 122) ;

- протокол огляду від 28 грудня 2012 року ,з фото таблицями, домогосподарства ОСОБА_7 , в ході якого нічого не було вилучено ( а.п.124-129);

- витяг із ЄРДР від 21 грудня 2013 року за №0002182, згідно з яким по повідомленню ОСОБА_7 від 20 грудня 2013 року внесена інформація по факту заволодіння невідомою особою майна ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 3000 грн ( а.п.130);

- заява ОСОБА_7 про факт заволодіння невідомою особою 20 грудня 2013 року із її квартири гаманцем з 3000 грн (а.п. 131) ;

- протокол огляду від 20 грудня 2013 року ,з фото таблицями, домогосподарства ОСОБА_7 , в ході якого нічого не було вилучено ( а.п.133-138);

- протокол огляду, з фото таблицями, від 06 жовтня 2014 року, домоволодіння, де проживала ОСОБА_26 ,в одній із кімнат якого було виявлено та вилучено шерстяну чоловічу шапку чорного кольору з трьома вирізами округлої форми (а.п.141-148)

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 жовтня 2014 року , згідно з яким свідок ОСОБА_28 на фото №1 впізнав особу, яка 20 грудня 2013 року з обрізом мисливської рушниці у молитовному будинку, де також мешкала сім`я ОСОБА_12 , заволоділа грошовими коштами у сумі 3000 грн , а саме впізнав ОСОБА_5 (а.п. 152-153);

- протокол слідчого експерименту ,з фото таблицями, від 13 жовтня 2014 року, де свідок ОСОБА_28 показав та розказав про обставини розбійного нападу 20 грудня 2013 року у молитовному будинку, де також мешкала сім`я ОСОБА_12 , коли туди прийшов невідомий в масці з обрізом мисливської рушниці та заволодів грошовими коштами у сумі 3000 грн . Коли незнайомець після виходу з квартири ОСОБА_12 сказав йому «Тільки спробуй», побачивши у нього в руках підставку для квітів , він впізнав в незнайомцю ОСОБА_23 ,який раніше був прихожанином їх церкви , за дикцією та голосом, а також статурою. ( а.п. 154-162)

- протокол слідчого експерименту ,з фото таблицями, від 13 жовтня 2014 року, де підозрюваний ОСОБА_5 показав та розказав про обставини скоєння ним розбійних нападів 28 грудня 2012 року та 20 грудня 2013 року, ( а.п. 163-173), при дослідженні в суді якого, обвинувачений запевнив суд ,що будь-якого тиску на нього не чинилося, він все показував та розказував добровільно, будь-хто будь-яких підказок йому не надавав ;

- протокол тимчасового доступу від 16 жовтня 2014 року, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду від 08 жовтня 2014 року із приміщення ЛВ на станції Роздільна УМВС України на Одеській залізниці було вилучено обріз двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ГОЗ-БМ серія та номер НОМЕР_2 ,1966 року випуску./а.с.176-179/

- протокол огляду від 17 жовтня 2014 року вищевказаного обріза гладко ствольної рушниці/ а.п.180-183/

Судом, відповідно до ст. 357 КПК України, були оглянуті та надані учасникам судового провадження для огляду обріз двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ГОЗ-БМ серія і номер НОМЕР_2 ,1966 року випуску та чорна шапка з трьома прорізями. При цьому обвинувачений підтвердив, що саме з цією рушницею та в цій шапці скоїв розбійний напад 20 грудня 2013 року на сім`ю ОСОБА_12 . Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили ,що наданий на огляд обріз рушниці схожий на той, що вони бачили 20 грудня 2013 року. При цьому потерпілий ОСОБА_8 звернув увагу ,що схожість у тому, що і той обріз ,і цей обріз однакової довжини, тобто стволи від рушниці ненабагато обрізані.

Потерпілими під час судового розгляду ,із дотриманням положень ст.ст. 93,ч.11 ст.290 КПК України , було надано відеозапис із камер відеоспостереження, які було встановлено потерпілими біля будинку та в будинку АДРЕСА_3 та які датовані 20 грудня 2013 року , початок о 17.57 г - кінець о 18.00 г.

Після дослідження, відповідно до положень ст.359 КПК України , вказаного відеозапису обвинувачений ОСОБА_5 повідомив ,що саме він зображений на вказаному відеозаписі під час вчинення ним розбійного нападу 20 грудня 2013 року в будинку сім`ї Мейер.

Аналізуючи всі перевірені у судовому засіданні докази ,суд вважає, що у своїй сукупності зазначені докази дозволяють зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні, в повному об`ємі .

Приведений об`єм доказів суд визнає достатнім, самі докази допустимими, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу вироку відносно обвинуваченого .

Суд вважає , що дії обвинуваченого органами досудового слідства правильно кваліфіковані як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя потерпілого, вчинений з проникненням до житла, особою, яка раніше вчинила розбій.

Вина обвинуваченого у скоєнні злочинів , передбачених ч.3 ст.187 КК України, доведена повністю.

Що стосується того, що у вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 липня 2014 року ,яким ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст.263 КК України за зберігання з січня-лютого по 12 травня 2014 року обрізу двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ГОЗ-БМ серія та номер НОМЕР_2 ,1966 року випуску, а обвинувачений стверджує, що саме з цим обрізом скоїв напад на сім`ю ОСОБА_12 ще 20 грудня 2013 року ,то вказаний вирок у розумінні ст.90 КПК України не має преюдиціального значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Крім того, саме обвинувачений стверджує, що він помилився, коли давав свідчення по вищевказаному кримінальному провадженню ,що зберігав обріз рушниці з моменту знайдення на смітнику в с.Павлівка Роздільнянського району Одеської області з січня-лютого 2014 року, хоча фактично знайшов обріз у вказаному місці у січні-лютому 2013 року.

При призначенні обвинуваченому міри покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як особливо тяжкі, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано визнання вини ,щире каяття, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність та добровільне надання обвинуваченим суду допомоги у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття (розповів про час, місце та спосіб вчиненого кримінального правопорушення), посередня характеристика за місцем проживання , а також те, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину /28 грудня 2012 року / відносно малолітньої особи.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінальних покарань", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, оцінюючи зазначене та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, того, що покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засудженого, а також запобігти вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами, й не повинно бути карою та розправою за вчинення злочину, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому ,на термін, який просили потерпіла та законний представник потерпілого , не є належним способом досягнення визначеної у законі мети покарання,

Крім того, Європейський суд з прав людини ,зазначив ,що при призначенні покарання «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». / справа «Бакланов проти Росії»(рішення від 09 червня 2005 року)

У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Однак і правових підстав для застосування ст.ст. 75,76 КК України, про які просив захисник обвинуваченого, суд не вбачає.

Так, злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, який інкримінується ОСОБА_5 , відноситься до категорії особливо тяжких, за який Кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Розбій належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів, оскільки він одночасно посягає на два об`єкти: право власності і особу, а саме її здоров`я і життя, які у відповідності до ст.3 Конституції України визнаються в Україні найвищою соціальної цінністю.

Крім того, суд враховує, що розбійний напад був вчинений ОСОБА_5 у період його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, в тому числі за аналогічний злочин ,ретельно планувався останнім, а обставини, при яких вчинявся злочин 20 грудня 2013 року /ігнорування присутності значної кількості свідків, що перебували біля молитовного будинку та в самому будинку/, свідчить про особливу зухвалість та суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_5 протиправних дій, які були вчинені з прямим умислом та з корисливим мотивом.

Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження при призначенні покарання, враховуючи фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, характер та тяжкість вчинених злочинів, спосіб їх вчинення, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання норм Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, будуть досягнуті лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі з призначенням покарання в межах санкції статті.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ч.4 ст.81 КПК України , слід застосувати положення ст.71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2001 року, так як обвинувачений вчинив новий злочин 28 грудня 2012 року протягом невідбутої частини покарання, призначеного попереднім вироком суду.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна / чорної шапки з трьома прорізями /, накладеного за ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2014 року. Так ,вказане арештоване майно є речовим доказом, а долю речових доказів слід вирішувати відповідно до ст.100 КПК України , приводи і підстави ж для конфіскації майна або спеціальної конфіскації відсутні , майно не є предметом забезпечення позову в цьому кримінальному провадженні, тому суд вважає необхідним скасувати арешт майна .

Вирішуючи питання про долю речових доказів , суд, відповідно до ст.100 КПК України, вважає , що речовий доказ - чорну шапку з трьома прорізями,- відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України ,як такий, що не має цінності , слід знищити .

Речовий доказ - обріз двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ГОЗ-БМ серія та номер НОМЕР_2 ,1966 року випуску передати відповідальній особі ГУНПУ в Одеській області для виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 липня 2014 року. Повернути вказаний речовий доказ органу, звідки тимчасово 16 жовтня 2014 року його було вилучено , а саме лінійному відділу міліції на ст..Роздільна УМВС України на Одеській залізниці ,неможливо через неіснування вказаного органу , що є загальновідомою інформацією щодо реформування органів внутрішніх справ України в Національну поліцію.

Що стосується 27 патронів калібру 16/70 та картонної коробки з приладдям для чистки рушниці ,то вказані предмети не мають будь-якого доказового значення по справі і не є речовими доказами в розумінні ст.98 КПК України і їх тимчасове вилучення було недоцільним ,тому вказані предмети слід повернути на зберігання відповідальній особі ГУНПУ в Одеській області, для виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 липня 2014 року в частині вирішення долі речових доказів, якими вказані предмети і визнані.

Вирішуючи питання про запобіжний захід відносно обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного. Під час судового розгляду відносно ОСОБА_5 не застосовувався жодний запобіжний захід. Проте, враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, тяжкість вчиненого ним злочину, те, що він офіційно не працює, не має родини, міцних соціальних зв`язків, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду та виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного ст.177 КПК України, зокрема того, що обвинувачений може переховуватись від суду, про що, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України свідчить така обставина як тяжкість покарання, що загрожує останньому, оскільки відповідно до п.36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Водначас, суд не бере до уваги думку обвинуваченого про необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили для можливості проведення операції на очах, з урахуванням давності захворювання обвинуваченого та тривалості досудового розслідування та судового розгляду.

Тому для забезпечення виконання вироку та відбування покарання у виді позбавлення волі, відносно обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочинів , передбачених ч.3 ст.187 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна .

Відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та невідбутої частини покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2001 року ,до відбування вважати 8/ вісім / років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду .

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Скасувати арешт майна, накладеного за ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2014 року та вирішити долю речових доказів таким чином:

- речовий доказ - чорну шапку з трьома прорізями, - знищити ;

- речовий доказ - обріз двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ГОЗ-БМ серія та номер НОМЕР_2 ,1966 року випуску передати відповідальній особі ГУНПУ в Одеській області, для виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 липня 2014 року .

Вилучені на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2014 року 27 патронів калібру 16/70 та картонну коробку з приладдям для чистки рушниці повернути на зберігання відповідальній особі ГУНПУ в Одеській області, для виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 липня 2014 року .

Матеріали кримінального провадження, долучені стороною обвинувачення, зберігати у матеріалах судового провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3