Справа № 515/1857/15-к
Провадження № 1-в/515/2048/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2017 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Татарбунари подання начальника Татарбунарського РВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, громадянина України, українця, пенсіонера, одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 17.12.2015 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, згідно ст.75 КК України з випробуванням на 3 роки,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2017 року начальник Татарбунарського РВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2015 року за ст.286 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 роки, посилаючись на наступне.

Засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку у відділі пробації з 22.01.2016 року. Проживає на території Татарбунарської міської ради Одеської області, де зарекомендував себе з позитивної сторони, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , має дорослих дітей, є пенсіонером за віком згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 23.07.1997 року і на підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання, як особа, яка на день набрання чинності цим законом досягла пенсійного віку.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році" (а.с.13).

Відповідно до правил ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає за можливе розглянути подання у його відсутність.

Представник органу пробації, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду подання, не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути подання за її відсутності та його задовольнити (а.с.12).

Прокурор місцевої Бідгород-Дністровської прокуратури ОСОБА_3 надав до суду заяву щодо підтримання подання Татарбунарського РВ з питань пробації та проханням його задовольнити. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, просив фіксування судового процесу не здійснювати (а.с.8).

На підставі ч.5 ст.539 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України подання розглянуто за відсутності учасників провадження, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням заяв учасників кримінального провадження, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 85 КК України передбачена можливість звільнення засудженого повністю або частково від основного і додаткового покарань на підставі закону України про амністію або акта про помилування.

Відповідно до п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Обмежень застосування до ОСОБА_5 акту амністії, які визначені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року №392/96-ВР, із змінами та доповненнями судом не встановлено .

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 29.07.1997 року, ОСОБА_5 є пенсіонером за віком, що свідчить про те, що він є особою, яка підпадає під дію п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» досяг пенсійного віку, а також з огляду на те, що засуджений не заперечує проти звільнення його від відбування основного і додаткового покарання із зазначених вище підстав, а прокурор підтримує вказані подання, суд вважає, що подання обґрунтовані, а тому їх слід задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від відбування основного та додаткового покарання, призначеного вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2015 року.

Керуючись п.«ґ» ст.1, ч.1 ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року №392/96-ВР, ч.1 ст.74 КК України, п.13 ч.1 ст.537 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 17 грудня 2015 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.286 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 роки, від відбування покарання з випробуванням та відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів шляхом подачі апеляції через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Семенюк