Єдиний унікальний номер 185/5273/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000403 від 10.02. 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межирічі, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . уродженця с. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними грунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.Згідно п.1 ч.1 ст. 39 Лісового кодексу України ліси України за екологічним і соціально-економічним значенням та залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на захисні ліси (виконують переважно водоохоронні, грунтозахисні та інші захисні функції). Відповідно до пункту 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16.05.2007 року, до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові насадження.Крім того, статтею 60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що особливій охороні підлягають природні території та об`єкти, що мають велику екологічну цінність як унікальні та типові природні комплекси, для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних процесів і явищ. Так, 09.02.2017 року о вечірній час доби ОСОБА_3 знаходився у свого товариша ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 де у них виник злочинний умисел на незаконну порубку дерев у полезахисній лісовій смузі, що відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України відноситься до лісового фонду України, розташованої на землях Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області площею 1.2023 га за кадастровим номером :01:004:0699. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, не оформивши та не отримавши в компетентних державних органах будь - якого спеціального на те дозволу, з метою здійснення незаконної вирубки лісу в особистих інтересах, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 , 10.02.2017 року в період часу з 08.30 год. по 12.00 год. прибули на ділянку місцевості - полезахисну лісову смугу, площею не менше 1,4292 га, розташованому на землях Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровській області де з використанням бензопили марки «Партнер» АЯ 46, а також бензопили марки «Партнер» АЮ 77 зрубаличотири дерева породи акація, діаметром на пні 36см, діаметром на пні 30см, діаметром на пні 28см, діаметром на пні 15см., а також зрубали одне сухе дерево породи осика, діаметром на пні 12 см., чим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року за № 665 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу», завдав істотної матеріальної шкоди інтересам держави в сфері охорони природного навколишнього середовища на загальну суму 13410 грн. 62 коп. Після чого, 10.02.2017 року, приблизно о 12.00 год., під час спроби вивезення отриманого в результаті вчинення злочину майна, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , були затримані працівниками поліції.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченнівизнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно, 10.02.2017 року у період часу з 08.30 год. по 12.00 год. він разом з ОСОБА_4 прибули на полезахисну лісову смугу, розташованому на землях Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровській області, де з використанням бензопил зрубаличотири дерева породи акація та одне сухе дерево породи осика, бензопили належать його дядькові ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Підтвердив покази в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, суд вважає, що вони, кожен окремо винні у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.
Дії обвинувачених, кожного окремо, кваліфікуються за ст. 246 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (старі довідки), вину визнав у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (довідки старі), вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинувачених - не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, покарання у межах санкції ст. 246 КК України у вигляді штрафу в розмірі, який був установлений на момент скоєння злочину згідно ч.2 ст.5 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо та попередження вчинення ними злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_3 доводиться йому плимінником, а ОСОБА_4 зятем. Бензопили марки «Партнер» АЯ46, та марки «Партнер» АЮ 77 належать особисто йому. Напередодні скоєння злочину ОСОБА_3 взяв вказані бензопили для того, щоб відремонтувати.
Вислухавши пояснення свідка ОСОБА_3 , проаналізувавши їх з поясненнями обвинувачених, суд вважає, що вони не заслуговують на увагу, є надуманими, так як свідком не надано доказів на підтвердження права власності на вказані бензопили, та свідок з обвинуваченими є родичами, а тому зацікавлений на їх стороні.
З урахуванням викладеного, вимог вказаного закону, знаряддя злочину - бензопилу марки «Партнер» АЯ46, а також бензопилу марки «Партнер» АЮ 77 слід конфіскувати в дохід держави.

Процесуальні витрати за проведення судово-економічної експертизи в сумі 990 (дев`ятсот дев`яносто ) грн., слід стягнути солідарно з обвинувачених на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 990 (дев`ятсот дев`яносто ) грн.

Відповідно до ст. 96-2 КК України - бензопилу марки «Партнер» АЯ46, а також бензопилу марки «Партнер» АЮ 77- конфіскувати в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .