Ухвала
Іменем України
01 лютого 2018 р.
м. Київ
провадження № 51-2581 зр 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянула у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 14 жовтня 2003 року, щодо нього. Суть питання та встановлені судом обставини Вироком Апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2003 року, ОСОБА_4 засуджено за п.п.1,2,4,6,9,13 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ч.4 ст.187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ч.2 ст.194 КК України до 12 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Ухвалою Верховного Суду України (далі ВСУ) від 14 жовтня 2003 року, касаційні скарги засудженого та захисників залишено без задоволення, а вищевказаний вирок суду апеляційної інстанції - без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення ухвали ВСУ від 14 жовтня 2003 року, оскільки вона для нього є незрозумілою. Свою позицію мотивує тим, що ним у касаційному порядку оскаржувались двадцять три невідповідних висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Однак, для нього є незрозумілим чи розглядав суд касаційної інстанції це питання, адже на його думку , у вказаному рішенні ВСУ відсутня інформація про те, чи надавалась правова оцінка його доводам. Мотиви Суду Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.Вимогами ч.4 ст.441 КПК України передбачено, що судові рішення суду касаційної інстанції роз`яснюються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтею 380 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд,який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Із тексту ухвали ВСУ від 14 жовтня 2003 року вбачається, що вона складена з додержанням вимог, передбачених статтями 377, 379 КПК 1960 року (чинного на момент її винесення). Крім того, дане судове рішення викладене чіткими, зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту. Твердження засудженого про відсутність в ухвалі ВСУ правової оцінки його доводам, за змістом ст.380 КПК України, не може бути підставою для роз`яснення судового рішення. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 380,441 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для роз`яснення ухвали суду касаційної інстанції немає.
З цих підстав колегія суддів постановила:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у роз`ясненні ухвали Верховного Суду України від 14 жовтня 2003 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5