ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2301/18
провадження № 1-кс/753/704/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2018 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваної ОСОБА_5
розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_5 -
В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва 08 лютого 2018 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_5 .
У скарзі ставиться питання про визнання незаконним затримання ОСОБА_5 та негайне її звільнення з-під варти в залі суду.
В судовому засіданні захисник вимги скарги підтримала, прокурор проти задоволення скарги заперечував.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя не знаходить правових підстав для визнання затримання ОСОБА_5 незаконним, виходячи з наступного.
Так, в силу положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на подання скарг на незаконне затримання, до їх переліку не віднесено.
Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст. 40 КПК України прокурор або слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Разом з тим, ст. 206 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді звільнити особу за наявності сукупності підстав, визначених пунктами 1-3 ч.5 цієї статті, а саме якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе існування передбачених законом підстав затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставлені особи до суду.
При цьому, згаданою нормою процесуального закону не передбачено повноважень слідчого судді щодо визнання затримання не законним.
ОСОБА_5 була затримана 06.02.2017 року о 21.05 годині за підозрою у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого та в порядку ст.211 КПК України доставлена до суду в межах 60 годин з моменту затримання.
Натомість, захисником не доведено наявності достатніх даних, які б вказували на існування обставин, що давали б підстави для прийняття рішення слідчим суддею в порядку ч.5 ст.206 КПК України, а так само, які б перешкоджали розгляду по суті клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
З огляду на вказані вище обставини, слідчий суддя вважає, що підстави для визнання затримання незаконним затримання підозрюваної ОСОБА_5 відсутні.
Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 щодо незаконного затримання підозрюваної ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя