Єдиний унікальний номер справи 185/2143/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року. Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 19.08.2014 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
15 березня 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з прокуратури Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 19.08.2014 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою суду від 17 березня 2017 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд здійснити стосовно ОСОБА_7 спеціальне судове провадження, та призначити справу до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого заперечував проти заявленого клопотання прокурора, та вважає, що ОСОБА_7 належним чином не повідомлений про підозру.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 викладенні лише фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення перешкоджає як обвинуваченому, так і його захиснику реалізації передбаченого ст. 42 КПК України права знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його обвинувачують.
Згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_7 , оскільки йому фактично не висунуте обвинувачення. Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2015 року за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002365. Як вбачається з положень пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що гарантує кожній особі право на справедливий суд, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Крім того, на досудовому слідстві було порушено право на захист ОСОБА_7 . Відповідно до зазначеного обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному правопорушенні щодо особливо тяжких злочинів. Виходячи з реєстру досудового розслідування, долученого до даного обвинувального акту, в Розділі 2 проведені під час досудового розслідування процесуальні дії в п. 58 зазначено, що 28 лютого 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у тому ж розділі п. 60 зазначено, що у той же день, 28 лютого 2017 року були відкриті матеріали досудового розслідування, що суперечить чинному законодавству. Згідно реєстру досудового розслідування не вказано взагалі якою датою ОСОБА_7 було залучено захисника, до чи після повідомлення йому про підозру. В п.98 Розділу 1 реєстру зазначено лише доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, а в п. 39 Розділу 2 зазначена постанова про доручення на призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням.
Крім того, ст. 109 КПК України встановлює зміст реєстру досудового розслідування, який відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, є невід`ємною частиною обвинувального акту. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. Відповідно до ч. 1 ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб - сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. Таким чином, здійснення виклику підозрюваного, що є процесуальною дією, має бути відображено в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Натомість оглядом реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме п. п. 58 - 60 Розділу 2 зазначено повідомлення про підозру, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_7 , та доручення прокурора на відкриття матеріалів досудового розслідування, але встановлена відсутність посилання на виклик підозрюваного на здійснення даної процесуальної дії, що унеможливлює перевірити дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону. Тобто з доданих до обвинувального акту документів неможливо зробити висновок, чи дотримано органом досудового розслідування процедури спеціального досудового розслідування, передбаченої кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені відомості про те, кому безпосередньо, в який спосіб вручено повідомлення про висунуту ОСОБА_7 підозру, та чи вручалося воно взагалі в установленому законом порядку.
Крім того, ч.1 ст. 258-3 КК України передбачає створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації. ОСОБА_7 обвинувачується участю в діяльності терористичної організації та інше спричинення її діяльності. Тобто органом досудового розслідування, на думку суду, не вірно зазначені ознаки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тобто незрозуміло в чому конкретно обвинувачується останній.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. 291, 314 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
В клопотанні прокурора про здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України відмовити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 19.08.2014 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, повернути прокурору Миколаївської області для усунення виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .