УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України капітана юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001864, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України,
в с т а н о в и в:
24 травня 2017 року старший слідчий в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України капітан юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001864, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: - автомобіля марки «BMW X6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистий номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; - автомобіля марки «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; - автомобіля марки «Toyota Prado», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , який зареєстрований за ОСОБА_8 .

Повноваження слідчого, який був присутній у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001864, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 за невстановлених у ході досудового слідства обставин, але не пізніше 02 травня 2016 року, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вступив у попередню змову з громадянином України ОСОБА_9 на вчинення крадіжки особистого майна ОСОБА_10 та його дружини ОСОБА_11 з приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони проживали, а також з квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_10 та використовувалась ОСОБА_12 . При цьому, на момент вказаних подій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували за межами України, про що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було достовірно відомо.

03 травня 2016 року приблизно з 00 годин 10 хвилин до 01 години 32 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , реалізуючи описаний вище злочинний план, діючи за попередньою змовою між собою та з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проникли на огороджену територію приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, у вказаний період часу, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , шляхом зламу дверей та замків проникли всередину наявних на території домоволодіння житлових та підсобних приміщень, звідки таємно викрали, тобто протиправно вилучили та отримали реальну можливість користуватися й розпоряджатися, наступне майно, що знаходилось у спільній власності ОСОБА_11 та ОСОБА_10 : грошові кошти в розмірі 44 000 доларів США (1 108 839 грн. за курсом НБУ станом на 03 травня 2016 року), 350 нових ізраїльських шекелів (2 347 грн.), 10 000 російських рублів (3 917 грн.), 5 000 євро (143 682 грн.), 18 000 грн.; ювелірні вироби, колекцію зброї, предмети нумізматики та антикваріату на суму не менш, ніж 1 357 130 грн., що в сумі складає 2 633 915 грн. та є особливо великим розміром.

Після цього, в ніч з 3 на 4 травня 2016 року (більш точний час у ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати описаний вище злочинний план, діючи за попередньою змовою між собою та з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення майна ОСОБА_10 , шляхом зламу вікна проникли до житлового приміщення (квартири) АДРЕСА_2 та таємно викрали, тобто протиправно вилучили та отримали реальну можливість користуватися й розпоряджатися, церковні ікони, наручні годинники, вироби зі срібла та золота, колекційні монети на суму приблизно 100 000 грн.

04 травня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати описаний вище злочинний план, з метою приховування раніше викраденого майна та недопущення власного викриття, орендували гараж № НОМЕР_7 в гаражному кооперативі «Машинобудівник» за адресою: м. Харків, вул. Алуштінська, 31-А та перемістили туди викрадене за вказаних обставин майно, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також автомобіль марки «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , який використовувався для прибуття на місця вчинення крадіжок та перевезення викраденого майна.

23 травня 2017 року в ході проведення обшуку в автомобілі марки «BMW X6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистий номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 , вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру МВС України вищевказаний автомобіль з 2015 року належить ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 .

Крім того, 23 травня 2017 року в ході проведення обшуку в автомобілі «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру МВС України вищевказаний автомобіль належить ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_7 , що підтверджується відповіддю Управління патрульної поліції в м. Харкові № 3296/41/14/01-2017 від 28 квітня 2017 року.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, підозрюваний ОСОБА_7 та власник зазначеного майна ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 20 березня 2009 року, що відповідно до ст. 60 СК України свідчить про те, що майно, набуте ними за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

24 травня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Водночас, у ході обшуку квартири АДРЕСА_3 , де фактично проживає ОСОБА_7 , було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 на автомобіль марки «Toyota Prado», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 .

Відповідно до відомостей ГВ БКОЗ УСБУ в Харківській області вказаний транспортний засіб знаходиться у фактичній власності ОСОБА_7 та зареєстрований на підставну особу ОСОБА_8 .

Відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку, ОСОБА_7 у період з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2016 року отримав сукупний дохід у розмірі 75 857 грн., що дає достатні підстави для висновку про відсутність у нього легальних джерел доходу для придбання вказаного автомобіля, а тому він міг бути придбаний за кошти, одержані внаслідок вчинення кримінально протиправних дій.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Власник майна ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини свого неприбуття. У свою чергу, підозрюваний ОСОБА_7 , якому також на праві спільної власності належить майно, яке планується арештувати, перебуває в розшуку. Разом із цим, неявка цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 4 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 ст. 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, санкцією якого встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, слідчий суддя з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадку доведення вини останнього може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль марки «BMW X6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистий номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 , та автомобіль марки «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , які на праві спільної сумісної власності належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Крім того, з метою забезпечення спеціальної конфіскації слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Prado», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , який зареєстрований за ОСОБА_8 . При цьому, суд виходить з наявності відомостей, які свідчать про фактичне перебування вказаного транспортного засобу у власності підозрюваного ОСОБА_7 , а також враховує відсутність у нього легальних джерел доходу для придбання такого майна, що дає достатні підстави вважати, що такий автомобіль був придбаний за кошти, одержані внаслідок вчинення кримінально протиправних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України капітана юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001864, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW X6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистий номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Toyota Prado», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , який зареєстрований за ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1