Справа № 592/222/18
Провадження № 1-кс/592/169/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0004838, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , своє клопотання погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обґрунтовує тим, що Сумським ВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004838 розпочатому 27.12.2017 р. за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

26.12.17, о 07:50 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля дитсадка по вул. Супруна, 12 в м. Суми, побачив автомобіль марки Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 з якого вийшла ОСОБА_6 . Припускаючи, що в салоні автомобіля можуть зберігатися цінні речі та маючи при собі невстановлений у ході досудового розслідування пристрій для сканування та відмикання автомобільних сигналізації, ОСОБА_5 вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна із салону вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись, тим що його дії залишаються непомітними, а потерпіла ОСОБА_6 зайшла до приміщення дитсадка, використовуючи невстановлений у ході досудового розслідування пристрій для сканування та відмикання автомобільних сигналізації, вимкнув сигналізацію автомобіля Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 , та відчинивши його, з заднього сидіння, здійснив крадіжку належних жіночої сумки ОСОБА_6 в якій знаходилися мобільний телефон марки "Samsung S4", гаманець з грошовими коштами в сумі 500 грн., банківські картки «ПриватБанк» та «Сбербанк», чим завдав останній матеріального збитку на суму 2000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26.12.2917, о 08:39 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату ПАТ «ПриватБанк» по пр. Шевченка в м. Суми, вирішив здійснити крадіжку грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 банківської картки належної ОСОБА_6 , яку він разом з іншими речами викрав цього ж дня з належного останній автомобіля Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись викраденою банківською карткою ПАТ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_6 та належним їй мобільним телефоном, змінив пін-код доступу до рахунку вказаної картки та за допомогою вищевказаного банкомату здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 500 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Не зупиняючись на скоєному, 05.01.18, о 19:15 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля буд. №23 по вул. Харківській в м. Суми, з метою вчинення крадіжки майна з однієї з квартир, розташованих у даному будинку, вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , зайшли до вищевказаного будинку та піднявшись на 3 поверх, за допомогою заздалегідь пристосованих пристроїв для зламу замків дверей, намагалися відчинити вхідні двері до кв. АДРЕСА_1 . Однак, злочинні дії останніх, які були направлені на проникнення до житла та подальшого викрадення майна, були помічені сторонньою особою, тож ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , не виконавши усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, намагалися втекти, але були затримані працівниками поліції.

05.01.2018 під час огляду ОСОБА_5 на місці вчинення злочину, було виявлено та вилучено наступні речі: два медичних шприця ємністю 5 мл: один медичний шприц з речовиною бурого кольору та дві голки до медичних шприців; металевий предмет - основа шестигранної форми загальною довжиною 2,5 см яка з`єднана з металевою проволокою зігнутою в кінці; розкладний ніж сірого кольору, загальною довжиною 9,5 см, ніж піраміда, зв`язка ключів в кількості 3 шт., один магнітний ключ з брелком, зажим для грошей чорного кольору зі шкірозамінника, запальничка, чохол коричневого кольору під документи, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ВАА83-5139, картка ПриватБанк за № НОМЕР_3 , перчатка чорного кольору; квитанція №10 від 19.12.17; грошові кошти: 1 грн., 1 долар США, 50 російських рублів по одній купюрі; мобільний телефон Нокіа 101 імеі: НОМЕР_4 з сім-карткою Київстар № НОМЕР_5 .

Просить накласти арешт на вказане майно вилучене 05.01.2018 під час огляду ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Неявка слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на підставі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків виходячи з наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Подане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не зазначено: підстави і мету відповідно до положень ч. 2 статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, не зазначено яким критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України воно відповідає.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170 - 172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0004838, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України про арешт майна повернути прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Для усунення недоліків встановити строк - сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1