Провадження №1-кп/748/289/17
Єдиний унікальний № 737/641/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 24 січня 2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за контрактом, механіка ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 , одруженого, дітей не має, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , законний представник потерпілої ОСОБА_13 ОСОБА_14 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 17 січня 2017 року близько 21 години, прямуючи разом з ОСОБА_11 до залізничної станції «Вересоч», знаходячись у лісопосадці, що неподалік пасажирської залізничної станції Київської дирекції Південно-Західної залізниці на лінії «Чернігів-Ніжин», що розташована у Куликівському районі, Чернігівської області, між станціями «ім. Бориса Олійника» (9км) та «Вертіївка» (19км), в ході конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , дістав з рюкзака металеву арматуру, яку носив при собі, та діючи умисно наніс ОСОБА_11 вказаною арматурою не менше двох ударів в ділянку обличчя та лівої лобно-тім`яної ділянки голови, від яких останній впав на землю. У подальшому, ОСОБА_11 намагався підвестися на ноги, однак ОСОБА_5 , бажаючи настання смерті ОСОБА_11 , наніс не менше двох ударів каменем, який підібрав із землі, в ділянку потилиці потерпілого.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді внутрішньо-черепної травми - саден лівої половини обличчя, крововиливів у м`які тканини волосистої частини голови, в потиличній та лівій лобно-тім`яній ділянці, багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, верхньої щелепи, лівої виличної кістки, крововиливів по внутрішній поверхні твердої мозкової оболонки в лівій лобній та потиличних долях, забою головного мозку, саден долонної ділянки поверхні правого передпліччя та правого коліна, синця правої кисті, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_11 помер на місці події.

Смерть ОСОБА_11 настала від комплексу тілесних ушкоджень у виді внутрішньо-черепної травми - садна лівої половини обличчя, крововиливів у м`які тканини волосистої частини голови в потиличній та лівій лобно-тім`яній ділянці, багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, верхньої щелепи, лівої виличної кістки, крововиливів по внутрішній поверхні твердої мозкової оболонки в лівій лобній та потиличних долях, забою головного мозку.

В подальшому ОСОБА_5 , з метою приховування вчиненого ним кримінального правопорушення, перемістив тіло ОСОБА_11 в інше місце вказаної лісополоси, прикидавши тіло гіллям, після чого зник з місця події.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Зазначив, що 07 лютого 2017 року його запросили до відділку поліції, щоб він упізнав труп, де до нього застосовували психічне насильство, стверджували, що він знає, де знаходиться тіло ОСОБА_11 , він стверджував, що убивства не скоював. Близько 19 год. співробітники поліції запропонували йому поїхати в с. Вересоч, завели у його будинок, самі всю ніч знаходились поряд. Вранці він сказав, що приблизно знає, де знаходиться труп, поїхали, показав. Місце приблизно знав, бо дорогою з електрички дружина показала йому місце вбивства. Потім заїхали додому, взяв речі, поїхали до м. Чернігова, зупинились серед поля, співробітники поліції примушували зізнатись в убивстві, було холодно і він погодився. Під диктовку написав заяву 08 лютого 2017 року, уякій зізнавсяу вбивстві.15 січня 2017 року у вечірній час він з дружиною, дитиною та ОСОБА_11 по`їхали на таксі до нього в с.Вересоч, приїхали близько 21 год., він же знову повернувся на таксі до м. Чернігова за військовою формою. З Чернігова телефонував дружині, вона просила купити слабоалкоголки. До с. Вересоч він повернувся близько 22 год. на початку 23 год. ОСОБА_11 та дружини вдома не було, вони були на вулиці біля автомобіля, було ще двоє хлопців. Зранку 16 січня 2017 року близько четвертої чи п`ятої години дружина викликала швидку, його забрали до Куликівської ЦРЛ. Повернувся додому близько обіду. Він пиляв дрова, ОСОБА_11 йому допомагав, дружина варила їсти, при цьому весь день вживали пиво. Близько 19 год. приїхали хлопці, побратими брата дружини з АТО, залишились ночувати у літній кухні. 17 січня 2017 року о 8 год. він поїхав до госпіталя, а вони всі залишались у нього вдома. Після госпіталя він поїхав до ОСОБА_15 , яка працює у м. Чернігові поблизу магазина Прогрес. Близько 16 год. з ОСОБА_16 вони пішли у ломбард, купили телефон. З ОСОБА_17 виїхав о 17 год. 30 хв., прибув у Вересоч о 18 год. 30 хв., зателефонував дружині,сказав, що приїхав. Вона сиділа біля груби, була п`яна, курила. В обід коли він телефонував дружині, вона повідомила, що хлопці збираються додому, що у них не було грошей. ОСОБА_11 не було, дружина сказала хлопці поїхали до ОСОБА_18 . На куртці та штанях дружини бачив кров, вона пояснила, що проводжала ОСОБА_11 , між ним та хлопцями виникла бійка біля залізничного вокзала. Лише 18 січня 2017 року вона повідомила, що ОСОБА_19 мертвий. Він телефонував, хотів дізнатись причину, боявся, що у вбивстві дійсно винна дружина. 19 січня 2017 року ОСОБА_20 його однокласник, з дружиною та сином приїжджали до нього у госпіталь. Дорогою дружина, мабуть, повідомила ОСОБА_20 про вбивство, бо він уже знав. Вони побули хвилин сорок, і ОСОБА_20 з його дружиною поїхали до с.Вересоч, де ОСОБА_20 пробув до 22- 23 год. Дружина повідомила, що ходила з ОСОБА_20 та прикидала труп гілками, ОСОБА_21 вдягав його одяг, телефон виключили. ОСОБА_20 йому телефонував погрожував, щоб він повернув гроші за ноутбук. На слідчому експерименті говорив, що це зробив арматурою. Складу групи уже не пам`ятає, але йому погрожували, він боявся, що його будуть бити. Стверджував, що 17 січня 2017 року алкоголю не вживав. Відносини з ОСОБА_11 були нормальні, мотиву убивства у нього не було. Зазначив, що на даний час в увбивстві підозрює дружину та товарішів її брата, які до них у той день приїжджали. Дружина у стані сп`яніння веде себе неадекватно. На запитання прокурора відповів, що не знає звідки у ОСОБА_11 на одязі його кров. Не міг пояснити, чому згідно роздруківки близько 20 разів він телефонував ОСОБА_20 . Цивільні позови потерпілих не визнав. На запитання головуючого, при таких показах свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_20 у судовом засіданні, не міг пояснити чому не ставив їм конкретних запитань. Зазначив, що на досудовому слідстві давав визнавальні покази, щоб захистити дружину.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_11 , його вина у повному обсязі знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і відображена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.
Потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що померлий його рідний брат. Останній раз з ним виходив на зв`язок 15 січня 2017 року, з 16 січня 2017 року був недоступний. Телефонували та їздили до військової частини, розшукували брата, потім писав заяву до поліції. Всій рідні спричинені моральні страждання, оскільки спочатку була невідома доля брата, а коли знайшли тіло ще тривалий час не могли його поховати.
Потерпіла ОСОБА_12 показала, що є сестрою померлого. Зазначила, що 16 січня 2017 року телефонували з військової частини, що брат не з`явився на службу, 17 січня 2017 року з військової частини приїжджали до них додому, спочатку не повірили, що вдома його не має. Вся сім`я зазнала моральних страждань, довго були в невіданні, переживали також і за здоров`я матері, яка побивалась за сином. На поховання пішло 50 000 грн., моральну шкоду оцінили в 100 000 грн.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 зазначили суду, що померлий був їх братом також, у них багатодітна сім`я. Також підтвердили, що зазнали моральних страждань, оскільки довго не знали де брат знаходиться, потім довго не могли поховати, поховали у закритій труні, оскільки тіло було понівечене.
Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 показала, що колишній чоловік востаннє телефонував доньці 14 січня 2017 року, привітав з Новим роком. 16 січня 2017 року його мати зателефонувала та повідомила, що з ним не має зв`язку. Доньці вона не говорила, вона дуже переживала, чому тато не виходить на зв`язок. Коли ОСОБА_14 сказала доньці, що тата убив дядя, донька не могла зрозуміти за що. Весь час нервувала, постійно телефонувала батьку, писала в соцмережах, але зв`язку не було. Моральна шкода полягає у душевних страждання дитини, душевних ранах, яких вона зазнала втратою батька.
Свідок ОСОБА_24 показала суду, що з обвинуваченим одружилась 15 червня 2010 року. Бували сварки та бійки на побутовому грунті. 14 січня 2017 року вони разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 з їх дитиною гуляли на площі біля ялинки у м.Чернігові. На початку 22-00 год. поїхали всі разом на таксі до с. Вересоч, розраховувався ОСОБА_5 , він ще знову повертався до м. Чернігова за військовою формою, а вони з ОСОБА_11 залишились, вживали пиво. Через годину повернувся чоловік, полягали спати. Чоловікові стало вночі погано, близько 4- ї год. викликала швидку. Наступного дня вона займалась по господарству, ОСОБА_11 грав у шахи з її сином. ОСОБА_5 з ОСОБА_11 випили пляшку горілки, вона пила лише пиво. У них була розмова за ноутбук, який пропав з квартири, яку вони знімали. 17 січня 2017 року зранку чоловік поїхав до військової частини до м.Чернігова, ОСОБА_11 залишився у них, вони ще ходили з ним до ОСОБА_25 хотіли позичити грошей на пиво. О 18 год. 30 хв. приїхав ОСОБА_5 , привіз цигарок та пляшку горілки, яку вони випили. Близько 20 год. 30 хв. чоловік та ОСОБА_11 вийщли на електричку до м. Чернігова, вони з дитиною полягали спати. Близько 23 год. повернувся ОСОБА_5 сказав, що болить шлунок, тому ОСОБА_11 до Чернігова поїхав один, довго сидів курив біля груби. 18 січня 2017 року ОСОБА_5 зранку маршруткою поїхав до госпіталя у м. Чернігів. Телефонував, сказав, що ОСОБА_11 поліз битись, він ударив його палкою по голові, той упав, казав посварились. Наступного дня сказав, що пошуткував, нікого не вбивав. Один раз телефонував зі слідчого ізолятора, просив, щоб вона не говорила, що він розповідав, що убив ОСОБА_11 19 січня 2017 року вона їздила до ОСОБА_5 у госпіталь, пізніше прийшов ОСОБА_20 вони розмовляли на курилці, розмови про переміщення трупа при ній не було. 07 лютого 2017 року їй повідомили, що ОСОБА_5 затримали. 07 лютого 2017 року співробітники поліції чергували у них вдома, зранку поїхали з ОСОБА_5 , щоб показав де труп. Заперечувала, що у них 16 та 17 січня 2017 року були товариші її брата. Такий випадок був у 2015 році, а після цього вони не приїжджали. Про вбивство вона з ОСОБА_20 не розмовляла. Стверджувала, що крові на її одязі не було, і ОСОБА_20 до них, коли ОСОБА_5 перебував у госпіталі, не приїжджав.
Свідок ОСОБА_25 підтвердила у судовому засіданні, що 17 січня 2017 року близько 16, 17 год. уже темніло, до неї приходила ОСОБА_22 з чоловіком, якого представила, як співслужбовця чоловіка, він був у темному одязі, на її погляд не були п`яні. Інна хотіла позичити у неї грошей.
Свідок ОСОБА_26 показав, що працює таксистом, 14 січня 2017 року близько 21-22 год. через службу 5033 замовили таксі до с. Вересоч. Підвозив дівчину, двох чоловіків та дитину, були випивші, вживали по дорозі пиво. З розмови зрозумів, що вони військововслужбовці, були в цивільному.
Свідок ОСОБА_20 показав, що у квартирі поблизу готелю ОСОБА_27 , яку знімав ОСОБА_5 з ОСОБА_11 зник його ноутбук. Тому ОСОБА_5 з ОСОБА_11 винні були йому 2 500 грн. 19 січня 2017 року він був у с. Анисів, телефонував ОСОБА_5 , просив приїхати до нього до госпіталя. Він приїхав близько обіду, вони розмовляли на другому поверсі, дружина ОСОБА_5 прийшла пізніше. ОСОБА_5 розповідав, що ішли удвох із ОСОБА_11 на електричку, він не хотів віддавати гроші за ноутбук, почав погрожувати, ОСОБА_5 якось вирвався, ударив ОСОБА_11 палкою по голові, тіло відтягнув у лісосмугу. У госпіталі ОСОБА_5 просив його переховати тіло, щоб не знайшли залізничники. Він не хотів цього робити, тому говорив ОСОБА_5 , що зайнятий на роботі, не брав трубку. Близько тижня ОСОБА_5 йому телефонував, телефонував також з ізолятора, запитував, чи приходили до нього з прокуратури. З дружиною ОСОБА_5 з приводу вбивства розмови не було.
Свідок ОСОБА_28 зазначив, що разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 винаймали квартиру. ОСОБА_5 на квартирі з`являвся рідко, гостював у товаришів, як бував по телефону постійно з`ясовував стосунки з дружиною. ОСОБА_11 за характером був спокійний. Телефонував ОСОБА_11 , бо у нього не було ключів від квартири, той сказав, що буде близько 20 год. у Чернігові, по голосу відчув, що п`яний. До 21 год. 30 хв. ОСОБА_11 не прийшов, він йому зателефонував, телефон уже був вимкнутий. Зранку ОСОБА_5 відкрив квартиру, збирав речі. Зі слів ОСОБА_5 ОСОБА_11 був у квартирі, він виходив по справах, а коли повернувся, ОСОБА_11 уже не було. ОСОБА_5 знав, що шукають ОСОБА_11 і мовчав.
Свідок ОСОБА_29 показав суду, що проводив супроводження по даній справі за зверненням брата зниклого ОСОБА_11 , встановлювали свідків. Встановили, що ОСОБА_11 перебував у тісних відносинах з ОСОБА_5 , що востаннє потерпілого бачили в с. Вересоч, ходив з дружиною ОСОБА_5 по селу, вживав спиртні напої. ОСОБА_5 пояснюючи, що поліція по селу спілкується з людьми, все вже знає, погодився показати тіло та пояснив, як сталось убивство. Співробітники поліції він, ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 приїхали до села, ОСОБА_5 мав показати труп, обшуку не проводили, ночували в автомобілі біля двору. ОСОБА_5 написав заяву про скоєння вбивства, показав де труп, повідомив про обставини вбивства.
Аналогічні покази надали у судовому засіданні свідки ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .
З показів свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які були понятими при огляді місця події, вбачається, що ОСОБА_5 у приміщенні службового кабінету Ченігівського ВП ГУПН добровільно розповів, як скоїв убивство потерпілого ОСОБА_11 та погодився показати, де сховав труп. З цією метою учасники слідчої дії поїхали до ст.Вересоч, де метрів 700-800 вліво в лісополосі ОСОБА_5 указав на купу гілля, під яким виявили обмерзлий труп, вдягнутий у штани, чорну куртку, голова була пробита. Обвинувачений ще зазначив, що залишив тіло в іншій позі. У відділі поліції склали документи, їх ознайомили і вони поставили свої підписи.

Свідок ОСОБА_36 показала суду, що у квітні 2017 року була присутня на слідчому експерименті за участі ОСОБА_20 у військовому шпиталі. Передивлялась відео, післячого поставила підписи у протоколі. Гроші зі слів ОСОБА_20 за ноутбук йому не повернули.
08 лютого 2017 року о 17 год. 40 хв. у ході огляду місця вчинення кримінального правопорушення поблизу залізничної станції Вересоч, неподалік залізничних колій, в лісовому масиві типу лісопосадки, виявлено купу гілля під яким знаходилось тіло чоловіка, без капелюха, в області голови відсутнє волосся та шкіра. На тулубі обмерзлий одяг синього кольору, на ногах джинси синього кольору обмерзлі, взутий в темні ботинки. (т. 2 а.с. 128-134 ).
Даними протоколу огляду місця події від 10 лютого 2017 року, в ході якого оглянута ділянка розміром 2х2,5 м, розташована неподалік залізничної колії на відстані близько 400 м від залізничної станції "Вересоч" Куликівського району Чернігівської області, що по вул. Привокзальна, 7 в напрямку м. Чернігова, напроти залізобетонних опор контактної мережі № 11 та № 11-А, від них на відстані 30 метрів на снігу на ділянка місцевсті просякнута речовиною бурого кольору схожою на кров. Поруч з цією ділянкою, на відстані 15 м, ростуть чагарники, де з правої сторони маються плями бурого кольору схожі на кров, безпосередньо в чагарниках мається ділянка, просякнута речовиною бурого кольору схожою на кров, неподалік виявлена брудна напівпрозора клейонка та два брудних мішки білого кольору. На момент огляду товщина снігу на ділянці місцевості становила 35 см. В ході огляду місця події на марлевий тампон зі снігу вилучено речовину бурого кольору, схожу на кров (т.2 а.с.24-30).

За висновком № 150 судової імунологічної експертизи від 24 березня 2017 року у змиві зі снігу, знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_5 при наявності джерела зовнішньої кровотечі, даних за присутність у цих слідах крові від потерпілого ОСОБА_11 не отримано (т.2, а.с. 171-174).
13 лютого 2017 року в морзі м. Чернігова за адресою: АДРЕСА_3 оглянуто труп чоловічої статі гр. ОСОБА_11 , який вдягнений в комуфльований одяг, руки у видимих частинах в плямах багряного кольору, голова на трупі відсутня, взутий у черевики шкіряні коричневого кольору. Під час огляду вилучені зрізи нігтьових пластин обох рук та одяг потерпілого ОСОБА_11 кросівки темно зеленого кольору, джинси синього кольору, підштаники, пару шкарпеток, футболку блакитного кольору, светр чорного кольору, куртку чорного кольору (т.2, а.с.31-33).

За дними протоколу пред"явлення трупа на впізнання від 09 лютого 2017 року в присутності понятих ОСОБА_10 , оглянувши труп, виявлений 08 лютого 2017 року у лісосмузі біля залізничної станції Вересоч, впізнав за зовнішнім виглядом, тілобудовою та татуюванням свого брата ОСОБА_11 (т.2 а.с.19).
За висновком № 132 судово медичної експертизи від 13 квітня 2014 року при обстеженні трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-черепної травми - садна лівої половини обличчя, крововиливи в м`які тканини волосистої частини голови в потиличній та лівій лобно-тім`яній ділянці, багато уламковий перелом кісток склепіння та основи черепа, верхньої щелепи, лівої виличної кістки, крововиливи по внутрішній поверхні твердої мозкової оболонки в лівій лобній та потиличній долях, гістологічні ознаки забою головного мозку (оранжево-бурі гомогенні маси в товщі речовини потиличної долі, периваскулярно в лобній долі та в твердій мозковій оболонці (що можуть бути крововиливами). Також виявлені садна долонної поверхні правого передпліччя та правого коліна, синець правої кисті. Вказані тілесні ушкодження утворились внаслідок ударної дії тупих предметів з обмеженою поверхнею. Тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черепної травми мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Садно коліна, передпліччя та синець кисті мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Травмуюча сила, що спричинила виявлені ушкодження у вигляді черепно- мозкової травми була направлена: в ділянку обличчя і ліву лобно-тім`яну ділянку голови в напрямі спереду назад чи дещо зліва направо, в потиличну ділянку голови - в напрямі ззаду наперед. Виявлені тілесні ушкодження були спричинені на протязі короткого проміжку часу та виникли незадовго до смерті, не менше як від чотирикратної дії тупих предметів (предмета) в ділянку голови. Вищевказані пошкодження могли виникнути від ударів твердим тупим предметом (предметами) з обмеженою поверхнею.

При експертизі трупа не виявлено прижиттєвих тілесних ушкоджень на тулубі. Ушкодження в ділянці голови могли виникнути від не менше як чотирьох травматичних впливів, ушкодження кінцівок виникли не менше як від однієї травматичної дії в кожну анатомічну ділянку (по одному в праве передпліччя, праву кисть, коліно).

Розташування ушкоджень на різних поверхнях голови дозволяє вважати, що під час отримання тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми положення потерпілого та взаєморозташування його з нападником могло змінюватись. Між отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді черепно-мозкової травми та смертю потерпілого існує прямий причинний зв`язок. Смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньочерепної травми - садна лівої половини обличчя, крововиливи в м`які тканини волосистої частини голови в потиличній та лівій лобно-тім`яній ділянці, багато уламковий перелом кісток склепіння та основи черепа, верхньої щелепи, лівої виличної кістки, крововиливи по внутрішній поверхні твердої мозкової оболонки в лівій лобній та потиличній долях, гістологічні ознаки забою головного мозку не менше як за 10 діб до дослідження трупа та могла настати, в тому числі 17 січня 2017 року.
Зважаючи на поширеність та тяжкість черепно-мозкової травми, після отримання всього комплексу тілесних ушкоджень потерпілий не міг здійснювати цілеспрямовані дії, але міг відчувати фізичний біль до втрати свідомості.

Тілесних ушкоджень, які б достеменно могли б свідчити про здійснення потерпілим самозахисту - при експертизі трупа не виявлено.

Черепно-мозкова травма, що призвела до смерті потерпілого виникла не менше як від чотирикратної дії тупого предмета з обмеженою поверхнею в ділянку голови, а саме не менш як двократної дії в ділянку обличчя та лівої лобно-тім`яної ділянки, та двократної дії в ділянку потилиці.

Зважаючи на тяжкість завданих тілесних ушкоджень, навіть за умови негайного надання медичної допомоги після отримання всього комплексу тілесних ушкоджень - прогноз щодо життя потерпілого був би неблагоприємним. (т.1 а.с.152-157)
У судовому засіданні судово медичні експерти ОСОБА_37 та ОСОБА_38 підтвердили висновки, викладені у експертизі. У ході проведення експертизи виникла необхідність більш детального дослідження голови була проведена декапітація черепа. Травма голови була отримана за життя, довгий час тіло піддавалось дії низьких температур, під час розмерзання відбулись гнилісні процеси. Було декілька переломів черепа в потиличній і лівій лобно тім`яній ділянці, спереду і ззаду. Пошкодження правого ока та м`яких тканин правої частини голови не прижиттєві, а результат дії зубів тварин, ознаки гниття.
За висновком № 124 судової імунологічної експертизи від 28 лютого 2017 року кров ОСОБА_5 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2, а.с.115-117).
Причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до злочину підтверджується наявністю слідів крові на одязі потерпілого ОСОБА_11 , яка може походити від ОСОБА_5 , або ж від змішування крові ОСОБА_5 та крові потерпілого ОСОБА_11 . При цьому даних за присутність у цих слідах крові сторонніх осіб не отримано.
За висновком № 141 судової імунологічної експертизи від 17 березня 2017 року на натільних штанах, які належать потерпілому ОСОБА_11 , знайдено кров людини, походження яких від ОСОБА_39 не виключається при наявності джерела зовнішньої кровотечі, даних за присутність у цих слідах крові від потерпілого ОСОБА_11 не отримано (т.2, а.с. 125-128).
За висновками № 139, № 140 та 148 судової імунологічної експертизи від 17 березня та 23 березня 2017 року на реглані, футболці та куртці, що належить потерпілому ОСОБА_11 , знайдено кров людини, походження якої не виключається від змішання крові ОСОБА_11 та ОСОБА_39 (т.2, а.с. 133-136, 149-152, 164-167).
За висновком № 149 судової імунологічної експертизи від 24 березня 2017 року на джинсах, які належать потерпілому ОСОБА_11 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_5 не виключається при наявності джерела зовнішньої кровотечі, не виключено походження слідів крові потерпілого ОСОБА_11 (т.2, а.с. 157-160).
За висновком № 142 судової імунологічної експертизи від 16 березня 2017 року на обох кросівках, що належать потерпілому ОСОБА_11 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_11 не виключається, даних за присутність у цих слідах крові ОСОБА_5 не отримано (т.2, а.с. 141-144).
За висновком № 10-1/255 судової молекулярно-генетичної експертизи від 09 червня 2017 року на зрізах нігтьових пластин з обох рук потерпілого ОСОБА_11 виявлено кров людини та клітини з ядрами., які походять від ОСОБА_11 , походження їх від ОСОБА_5 виключається (т.2, а.с.180-197).
За висновками № 10-1/315 та 10-1/317 судової молекулярно-генетичної експертизи від 23 червня та 26 червня 2017 року генетичні ознаки слідів крові на куртці та штанах (джинсах) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками від ОСОБА_5 . Походження зазначених слідів крові від ОСОБА_5 виключається (т.2, а.с.203-210, 217-225).
За даними протоколу слідчого експерименту від 13 квітня 2017 року за участю свідка ОСОБА_20 , ОСОБА_20 показав місце, де вони зустрілися біля курилки біля приймального відділення військового госпіталю з обвинуваченим, потім піднялись на другий поверх, де в коридорі ОСОБА_5 йому розказав за яких обставин убив ОСОБА_11 через ноутбук, як сховав тіло та просив свідка його переховати, на що той не погоджувався. ( т.1 а.с. 135-137).
За даними протоколу обшуку від 09 березня 2017 року в господарстві в АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_5 . У ході обшуку виявлено та вилучено рюкзак темно-зеленого кольору "Goldle", у якому рушник білого кольору, пара черевиків жовтого кольору "Таlau" 44 розміру, сім-карта оператора мобільного звязку ТОВ "Лайфселл". (т. 2, а.с.40-43)
За даними репрезентативної до Куликівського району метеостанції Ніжин 17 січня 2017 року у період з 20 до 23 години спостерігалась погода без опадів, утворювалась паморозь, сніговий покрив у полі станом на 8 годину залягав суцільним рівномірним шаром середньою висотою 1 см.( т.3 а.с. 22)
Час смерті потерпілого ОСОБА_11 встановлено за показами обвинуваченого на досудовому слідстві. Крім того, свідок ОСОБА_24 зазначала у судовому засіданні, що потерпілий з обвинуваченим вийшли близько 20 год. 30 хв. на електричку до м. Чернігова з часом відправлення 21 год. 50 хв. ЇЇ покази у цій частині узгоджуються з даними розкладу руху приміських поїздів між станціями, згідно якого поїзд Ніжин Чернігів на станцію Вересоч прибуває о 21 год. 48 хв. відправляється о 21 год. 50 хв. ( т.3 а.с. 23). Крім того висновком судово медичної експертизи підтверджується, що смерть ОСОБА_11 могла настати в тому числі і 17 січня 2017 року.
За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07 березня 2017 року ( т.3 а.с. 27-29), опрацьованими за дорученням слідчого управлінням оперативно технічних засобів ГУНП в Чернігівській області від 04 квітня 2017 року ОСОБА_5 17 січня 2017 року з 20 год. 30 хв. по 00 год. 45 хв. 18 січня 2017 року перебував у Куликівському районі Чернігівської області.

Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 заперечили присутність сторонніх осіб, крім потерпілого ОСОБА_11 у господварстві обвинуваченого. Тому твердження обвинуваченого, що вбиство могли скоїти побратими брата ОСОБА_24 не грунтуються на матеріалах справи. Кров на одязі потерпілого може походити від змішування його крові з кров`ю ОСОБА_5 , даних за присутність у цих слідах крові сторонньої особи не здобуто. Як не здобуто і жодного доказу причетності до вбивства дружини обвинуваченого ОСОБА_24 .
Судом встановлено за показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , що у обвинуваченого стався конфлікт з потерпілим з приводу повернення ноутбука, сам обвинувачений також не заперечував цього факту, тому суд вважає, що у обвинуваченого був мотив до вбивства.

За клопотанням захисника обвинуваченого на запит суду надано інформацію, що ОСОБА_5 фактично перебував у приміщенні ЧВП ГУНП в Чернігівській області приблизно 07 лютого 2017 року з 10-00 до 12-00 год, де надавав пояснення. 08 лютого 2017 року ОСОБА_5 прибув до ЧВП ГУНП в Чернігівській області близько 12-00 год. та перебував близько до 16 год., записи про це помилково не зазначені у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до ЧВП через велику кількість відвідувачів та запрошених до ЧВП ГУНП.

Згідно записів у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запроошених до ЧВП ОСОБА_5 08 лютого 2017 року прибув до відділку о 19-00 та був затриманий слідчим СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_40 ( т.1 а.с. 206 -210).

Клопотання адвокат ОСОБА_7 про визнання, у зв`язку з визнанням затримання ОСОБА_5 незаконним з 08 лютого по 10 лютого 2017 року, недопустими докази, що були отримані внаслідок незаконного затримання ОСОБА_5 , а саме заяви ОСОБА_5 , його пояснення, протокол огляду місця події, протокол допиту ОСОБА_5 , протокол допиту свідка ОСОБА_24 та протокол додаткового її допиту, а також похідні від них докази протокол огляду документів ( оптичого носія, на якому зафіксований огляд місця події, протокол огляду оптичного носія, на якому зафіксований допит ОСОБА_24 ) та безпосередньо ДВД диск з відеозаписом допиту ОСОБА_24 , висновки експертиз по справі, оскільки допустимість цих доказів прямо залежить від допустимості та достовірності первинних процессуальних джерел доказування не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно вимог ч.3 ст. 214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР.
Суд приймає ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2017 року, за якою визнано незаконним затримання ОСОБА_5 лише з 08 лютого 2017 року по 10 лютого 2017 року, під час огляду місця події 08 лютого 2017 року обвинувачений не був затриманий, вільно пересувався, спілкувався, сам добровільно показував та розказував обставини вчинення злочину, робив зауваження щодо пози трупа. Огляд місця події згідно вимог КПК України є обов`язковим незалежно від присутності під час його проведення обвинуваченого. Огляд місця події від 08 лютого 2017 року зафіксовано у відповідності до вимог КПК України, тому підстав для визнання його недопустимим доказом суд не вбачає.

Заяви, пояснення обвинуваченого, покази обвинуваченого, свідка ОСОБА_24 надані ними на досудовому слідстві, суд не сприймав безпосередньо у судовому засіданні, тому згідно вимог КПК України суд не бере їх до уваги та не кладе їх в основу обвинувачення, за таких обставин підстав для визнавати зазначених доказів недопустимими з цих підстав суд не вбачає.

Твердження обвинуваченого, що на досудовому слідстві він надавав визнавальні покази під тиском співробітників поліції, не заслуговують на увагу, оскільки саме ОСОБА_5 добровільно вказав місце, де сховав труп потерпілого, до цього часу органу досудового слідства воно не було відомо, при цьому він вільно пересувався, курив, під вартою не був, що також підтвердили у судовому засіданні і свідки ОСОБА_34 та ОСОБА_41 . Ці ж свідки повідомили суду, як саме за словами ОСОБА_5 він спричиняв тілесні ушкодження потерпілому. Намагаючись приховати свою вину обвинувачений стверджує про фізичний та психологічний тиск щодо нього з боку працівників поліції, проте зі скаргами у відповідні правоохоронні органи не звертався, тілесних ушкоджень не фіксував. Тому суд приходить до висновку, що твердження обвинуваченого, що на нього чинився тиск, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Твердження обвинуваченого, що ОСОБА_24 та ОСОБА_20 , що вони його оговорюють безпідставні, не підтверджені жодним доказом по справі.

Таким чином покази обвинуваченого щодо непричетності його до злочину не узгоджуються з проаналізованими судом доказами, тому суд розцінює ці покази як захисну версію.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року « Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема, в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений у ході раптово виниклого конфлікту з потерпілим наніс два удари арматурою потерпілому у життєво важливий орган голову, від якого потерпілий упав, а обвинувачений наніс йому ще два удари каменюкою по голові, від яких потерпілий уже не піднімався. Наносячи удари у голову арматурою та каменюкою обвинувачений розумів, що від завданих ударів з невідворотністю настане смерть потерпілого. Про умисел на вбивство свідчить і та обставина, що в інші частини тіла потерпілого обвинувачений тілесних ушкоджень за висновком судово- медичної експертизи не спричиняв.
Таким чином, виходячи із сукупності встановлених судом обставин, враховуючи знаряддя злочину, кількість, локалізацію тілесних ушкоджень, спричинення їх у голову, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 , який наніс не менше чотирьох ударів стороннім предметом по голові потерпілому, тобто у життєво важливий орган, свідчать про те, що його дії були умисними, направленими на позбавлення життя потерпілого. В подальшому обвинувачений приховав труп потерпілого і, знаючи, що потерпілого розшукують, і родичі, і за місцем роботи, і поліція, цинічно мовчав.

Оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті потерпілого ОСОБА_11 .

За висновком № 238/273 судово-психіатричної експертизи від 20 квітня 2017 року ОСОБА_5 за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, на теперішній час може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_5 мають місце клінічні ознаки інфантильного розладу особистості (F60.8-за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), клінічних ознак тимчасового розладу психічної діяльності, у період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, не виявлено, він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними ( т.2 а.с. 47-58).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості скоєного ним злочину, що належить до особливо тяжких.
Перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння у день вбивства не підтверджено належними та допустими доказами по справі, заперечується обвинуваченим ОСОБА_5 , а тому суд не визнає цю обставину як обтяжуючою покарання обвинуваченого.
ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинив особливо тяжкий злочин, вину у скоєному не визнав, не розкаявся у вчиненому, сховав труп, знаючи що його розшукують, схиляв інших осіб приховати даний злочин. Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому суд враховує вік обвинуваченого, стан здоров`я, позитивні характеристики, є учасником бойових дій, його відношення до наслідків, який, розуміючи тяжкість своїх дій, не розкаявся, не засудив свою поведінку, тому суд вважає, що покарання йому слід призначити, враховуючи думку потерпілих у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкримінований йому злочин, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_12 до ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення на її користь 100 000 грн. у відшкодуваня моральної шкоди, яку вона обгрунтувала душевними стражданнями, пов`язаними зі смертю брата, у приниженнях, які зазнала родина внаслідок нещадного вбивства брата та сина, всіма силами намагались встановити його місцезнаходження, знівечіння його тіла, внаслідок чого похований у закритій труні та 50 000 грн. матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на поховання, транспортуванні тіла з м. Чернігова до с. Махнівка Борзнянсьного району Чернігівської області.

Згідно ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
За таких обставин, підстав для відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю потерпілого, який є братом ОСОБА_12 суд не знаходить.
Загальні підстави відповідальності за матеріальну шкоду передбачені ч.1 ст. 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи. Крім того, згідно ч.1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_12 суд враховує положення зазначених норм, матеріальна шкода підтверджується чеками т.3 а.с. 31-34 на придбання труни, ритуальної атрибутики, транспортні послуги по перевезенню тіла до місця поховання, поминальний обід на суму 21 520 грн. Поминальний обід сорок днів 26 лютого 2017 на суму 5 000 грн. а.с. 35 та поминальний обід півроку 16 липня 2017 року на а.с. 36, до витрат, пов`язаних з похованням не відносяться, а тому відшкодуванню не підлягають.

За таких підстав цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 підлягає частковому відшкодуванню.

Законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_13 ОСОБА_14 до ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення на її користь 100 000 грн. у відшкодуваня моральної шкоди, яка обґрунтована душевними стражданнями, сильному душевному болю, що спричинені втратою батька для дитини, яка весь час з моменту зникнення питала про нього, намагалась телефонувати, від чого не могла нормально спати, навчатись, до цього часу не може змиритись із смертю батька, чекає його у гості, втрата батька значна душевна втрата для дитини на все життя.

Відшкодування моральної шкоди передбачене ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з характеру вчиненого злочину, який є умисним, глибини фізичних та душевних страждань, спричинених потерпілим, істотність і наслідки вимушених змін у їх житті та, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховує вік обвинуваченого, стан здоров`я та матеріальний стан та вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі..
За таких обставни на користь ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_13 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Речові докази у кримінальному провадженню:
DVD-R диск з відеозаписом допиту ОСОБА_5 , DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_42 , DVD-R диск з відеозаписом огляду місця події за участю ОСОБА_5 , DVD-R диски з відеозаписом допиту свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_24 , оптичний носій формату CD-R "NANOTEX" з інформацією про телефонні дзвінки - слід зберігати у матеріалах кримінального провадження;
зразок крові від трупа ОСОБА_11 , зразок крові ОСОБА_5 , змив крові зі снігу, нігтьові пластини та піднігтьовий вміст з рук потерпілого ОСОБА_11 , натільні штани чорного кольору, реглан чорного кольору, пару кросівок зеленого кольору, футболку синього кольору, куртку чорного кольору, джинси блакитного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_11 - слід знищити.
військовий бушлат, військовий кітель, військові штани, що належать ОСОБА_5 , поміщені до камери зберігання речових доказів - слід повернути власнику.
Відповідно до положень частини четвертої ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмові в цивільному позові.

Арешт, накладений на бушлат, кітель та штани, що належать ОСОБА_5 ( т.2 а.с. 8-10) був накладений з метою збереження речових доказів по справі, а тому при закінченні розгляду справи підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у зв`язку з проведенням судово - трассологічної експертизи № 183 від 01 березня 2017 року на суму 527 грн. 76 коп., судової молекулярно - генетичної експертизи № 10-1/255 від 09 червня 2017 року у сумі 4 164 грн. 16 коп., судової молекулярно - генетичної експертизи № 10-01/315 від 23 червня 2017 року у сумі 1 784 грн. 64 коп., судової молекулярно- генетичної експертизи № 10-01/317 від 26 червня 2017 року у сумі 2 379 грн. 52 коп., судово - психологічної експертизи № 9/391 від 09 червня 2017 року на суму 15 877 грн. 20 коп., а всього у сумі 24 733 грн. 28 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу слід залишити тримання під вартою, строк покарання обвинуваченому слід рахувати з 08 лютого 2017 року( т.1 а.с. 68), зарахувавши у строк покарання ОСОБА_5 тримання його під вартою з 08 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року( включно) у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк одинадцять років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з 08 лютого 2017 року( т.1 а.с. 68), зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 тримання його під вартою з 08 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року( включно) у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 до ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 21 520 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. В іншій частині у задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_13 до ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 100 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у сумі 24 733 грн. 28 коп.
Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2017 року на бушлат, кітель та штани, що належать ОСОБА_5 ( т.2 а.с. 8-10)
Речові докази по кримінальному провадженню: DVD-R диск з відеозаписом допиту ОСОБА_5 , DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_42 , DVD-R диск з відеозаписом огляду місця події за участю ОСОБА_5 , DVD-R диски з відеозаписом допиту свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_24 , оптичний носій формату CD-R "NANOTEX" з інформацією про телефонні дзвінки - зберігати у матеріалах кримінального провадження;
зразок крові від трупа ОСОБА_11 , зразок крові ОСОБА_5 , змив крові зі снігу, нігтьові пластини та піднігтьовий вміст з рук потерпілого ОСОБА_11 , натільні штани чорного кольору, реглан чорного кольору, пару кросівок зеленого кольору, футболку синього кольору, куртку чорного кольору, джинси блакитного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_11 - знищити.
військовий бушлат, військовий кітель, військові штани, що належать ОСОБА_5 , поміщені до камери зберігання речових доказів - повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3