ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2571/16
провадження № 1-о/753/1/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за заявою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 18.08.2000 року,
ВСТАНОВИВ :
Вироком Київського міського суду від 18 серпня 2000 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 засуджено за ч. 3 ст. 193, ч. 3 ст. 194, ч. 2 ст. 143, п.п. «а», «ж», «з», «і» ст. 93, ст. 42 КК України (1960 року), до довічного позбавлення волі в тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є їх особистою власністю.
В провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшли заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного вироку. Зазначені заяви ухвалою суду об`єднано в одне провадження.
В ході судового розгляду вказані заяви уточнювались та доповнювались засудженими.
Остаточно ОСОБА_9 просив виправдати його за відсутністю в його діях складу злочину за епізодом умисного вбивства ОСОБА_11 з користі, з метою приховати інший злочин, організованою групою та остаточне покарання за іншими епізодами злочинної діяльності, які не оспорюються, призначити у виді позбавлення волі на певний строк до 15 років.
Зазначав, що нововиявленими обставинами, які підтверджують його невинуватість у вчиненні даного злочину є пояснення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вони, не будучи допитаними в ході судового розгляду справи, надали адвокату ОСОБА_8 , про те, що до вбивства ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 причетні бути не можуть.; дані висновків спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_15 від 15 грудня 2013 року та 20 листопада 2014 року, дані експертного висновку спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_16 від 12.12.2013 року, дані консультації експерта спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_17 , які в сукупності доводять неправильність висновків раніше проведених експертиз; а також дані довідки Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про те, що на території Прилуцького району Чернігівської області села Новий Биків ні у 2000 році, ні на даний час не має.
ОСОБА_18 просив виправдати його за відсутністю в його діях складу злочину за епізодом підробки документів і використанні їх, заволодінні шляхом шахрайства грошима ОСОБА_19 в сумі 7000 грн., а також квартирою ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і за епізодом умисного вбивства ОСОБА_11 з користі, з метою приховати інший злочин, організованою групою та остаточне покарання за іншими епізодами злочинної діяльності, які не оспорюються, призначити у виді позбавлення волі на певний строк до 15 років.
По першому епізоду посилався на наступні нововиявлені обставини пояснення ОСОБА_19 , дані адвокату ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не винні в заволодінні грошима за продаж гаражу та її з матір`ю квартири.
По другому епізоду послався на аналогічні обставини, вказані ОСОБА_9 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 заяви підтримав, просив задовольнити.
Захисники ОСОБА_10 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 також вважали за необхідне подані заяви задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви, пославшись на те, що відсутні передбачені кримінально-процесуальним законом підстави для скасування вироку за нововиявленими обставинами.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, перевіривши матеріали заяв з додатками та матеріали кримінальної справи № 1-81/2000, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до вимог ст. 459 КПК України (в редакції Закону № 4651-VI від 13.04.2012 р., який набрав чинності , що діяла на час надходження заяв) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, нововиявлені обставини, як підстава для перегляду судового рішення, що набрало законної сили, характеризуються такими ознаками: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх суттєве значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження в справі та постановлення вироку в зв`язку з невідомістю їх суду; їх відкриття тільки після набрання вироком суду законної сили; їх спеціальне розслідування прокурором, або, за його дорученням, слідчим.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи, а також нові докази, які виявлені після постановлення судового рішення.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи в порядку, встановленому статтями 459-467 КПК України.
Як зазначив Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 2728, та рішенні від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
Також ЄСПЛ розглянувши справу «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року: повторив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

При цьому у вказаному рішенні звернуто увагу на те, що мають існувати будь-які «вагомі та непереборні обставини», які могли б служити обґрунтованим поясненням того, чому остаточне судове рішення має бути переглянуто і скасовано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в поданих заявах мають бути наведені такі обставини, які свідчать, що вони дійсно є нововиявленими та вирішально впливають на результат розгляду справи.

По епізоду заволодіння підробки документів і використанні їх,
заволодінні шляхом шахрайства грошима ОСОБА_19 в сумі 7000 грн., а також квартирою ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
В судовому засіданні було допитано потерпілу ОСОБА_19 , яка підтримала пояснення, дані в 2014 році адвокату ОСОБА_8 та суду пояснила, що вона будь-яких претензій до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 немає і вважає, що вони не винуваті в заволодінні її грошима за продаж гаражу та квартирою. Разом з тим з вироку вбачається, що в ході розгляду справи судом І інстанції потерпіла давала протилежні показання.

Крім того, винуватість засуджених у вчиненні вказаного злочину доведена не тільки показаннями потерпілої, а і іншими, ретельно оціненими судом доказами, що наведені у вироку. Також на даний час у суду відсутні достовірні дані про те, що потерпіла давала або дає завідомо неправдиві показання, враховуючи те, що з часу подій до моменту нових пояснень минуло понад 10 років.

При цьому сама по собі зміна показань потерпілою не є нововиявленою обставиною в розумінні положень ст. 459 КПК України.

Твердження про наявність підстав для скасування вироку в цій частині на підставі того, що рішенням Дарницького районного суду квартира була повернута потерпілій, також є неспроможними, оскільки вказане рішення не є новиявленою обставиною, та не свідчить про помилковість висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочині.

По епізоду умисного вбивства ОСОБА_11 з користі, з метою приховати інший злочин, організованою групою
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_13 , яка фактично підтримала пояснення, дані адвокату ОСОБА_8 (т. 1 а.с.) та суду показала, що ОСОБА_14 проживав в селі Світанок в подружжя ОСОБА_23 в кінці серпня- на початку вересня.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_14 привезли до неї в село в серпні-вересні, якого точно року не пам`ятає. В один з днів його забрали ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , але ОСОБА_24 повернувся на наступний день. Після цього, зі слів її матері, за ОСОБА_24 приїхав чоловік на ім`я ОСОБА_25 і вони поїхали. Аналогічні показання були дані свідком адвокатам ОСОБА_8 та ОСОБА_26 (т. 1 а.с. 77-78, т. 4 а. с. 32-34).
Як вбачається з копії експертного висновку спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_16 від 12.12.2013 року Одеського обласного бюро СМЕ, останнім проведена експертна оцінка наданих йому матеріалів справи в копіях, а саме: «Заключение эксперта» № 249 експертиза трупа ОСОБА_11 ), « Вывод эксперта» № 2-МК СМЭ черепа, «Вывод (экспертиза по материалам дела)» № 102. Спеціалістом ОСОБА_16 зроблені висновки, що для вивчення експертом були надані різні черепи, причину смерті ОСОБА_11 належить вважати безпідставною, враховуючи фабулу справи не можна виключити, що смерть ОСОБА_14 могла настати внаслідок утоплення у воді, і для підтвердження цього діагнозу необхідно було провести дослідження кісткового мозку на планктон.
Відповідно до копії консультації експерта спеціаліста в галузі судової медицини РБСМЕ АРК ОСОБА_27 , останній вказав: експерт не зміг в повному обсязі провести експертизу головного мозку, на думку експерта, для проведення експертизи надані різні черепи, ознайомившись з експертними висновками експерт прийшов до висновку, що вірогідна причина смерті утоплення у воді, причина смерті, що зазначена в наданих йому матеріалах є безпідставною.

Як вбачається з консультативного висновку спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_15 від 15 грудня 2013 року «На підставі вивчення наданих ксерокопій «Заключения експерта» № 249 експертиза трупа гр. ОСОБА_14 , 1943 р.н. від 16-19.08.99 р.; «Висновок експерта» № 2-мк судово-медичної експертизи черепа, знайденого в Прилуцькому районі Чернігівської області біля сел Зарудка і Знаменка по матеріалам кримінальної справи № 63-1234.; «Висновок» (експертиза по матеріалам справи) № 102 від 03.08.2000 року, спеціальної літератури доходжу висновків: (Відповідь на питання 1 запиту) При судово-медичній експертизі рештків трупа ОСОБА_14 , 1943 р.н. проведеного в Прилуцькому відділенні судово-медичної експертизи 16- 19.08.99 р. («Заключения експерта» № 249) було встановлено відсутність 1-го зуба зліва на верхній щелепі та 1-2-3 та 6-7-8 зубів на нижній щелепі, а також два (2) вдавлених переломи в тім`яній ділянці зліва. При судово-медичній експертизі черепа, знайденого в Прилуцькому районі Чернігівської області біля села Зарудка і Знаменка, проведенного в відділенні судово-медичної криміналістики Київського міського: бюро СМЕ («Висновок експерта» № 2-мк) було встановлено наявність 10-и зубів на верхній щелепі та відсутність на ній 6-ти зубів - лівого центрального різця (1 зуба зліва); 2-го правого малого корінного зуба (5-й зуб справа); 2 та 3 великі коренні зуби (7-8 зуби справа); адентія правого бокового різця (2-го зуб справа), правого третього великого корінного зуба (по протоколу), але лівого (по одонтокарті № 1. Таблиця № 2а) (8 зуба). Зуби на верхній щелепі згідно Висновку експерта № 2 були втрачені посмертно, а адентія правого бокового різця є вродженою патологією. На нижній щелепі встановлено наявність 9-и зубів та відсутність 7-и зубів, 4 втрачені після смерті ліві центральний та бокові різці, лівий та правий клинки (1-2-3 зуби зліва та 3 справа); 3-и зуби видалені зажиття обидва 6-і та 7-й зуб зліва. При проведенні судово-медичної експертизи по матеріалам справи «Висновок» № 102 від 03.08.2000 р. в відділі комісійних експертиз Київського міського бюро СМЕ при експертизі черепа Бескоровайного виявлено 3 (три) переломи в ділянці лівої тім`яної кістки. Беручи до уваги вищеперечислене, тобто наявність розбіжностей в висновках експерта № 249 експертиза трупа гр. ОСОБА_14 , 1943 р.н. від 16-19.08.99 р.; «Висновоку експерта» № 2-мк судово-медичної експертизи черепа, знайденого в Прилуцькому районі Чернігівської області біля сел Зарудка і Знаменка по матеріалам кримінальної справи № 63-1234.; «Висновку» (експертиза по матеріалам справи) № 102 від 03.08.2000 року, щодо кількості зубів на черепі представленному на експертизи (при проведенні первинної експертизи 8 зуб зліва на нижній щелепі відсутній, тоді як при проведенні медико-криміналістичної експертизи 2-мк є в наявності), кількості переломів в тім`яній ділянці зліва на представленому черепі (при проведенні первинної експертизи два переломи при проведенні експертизи по матеріалам справи №102 три переломи), враховуючи похибку при проведенні фотосуміщення (яка по даним різних авторів складає не менше 15%), вважаю, що для дослідження експертам були представлені різні черепи. 2. (Відповідь на питання 2 запиту). Причина смерті ОСОБА_14 яка вказана в висновку експерта № 249 від 13.08.99 р. з медичної точки зору необґрунтована, оскільки, в зв`язку з вираженими гнильними змінами, через проміжок часу більш як 1,5 року після смерті, експерт не міг в достатньому обсязі для встановлення причини смерті дослідити мозок і внутрішні органи. Викладене в висновку експертів № 102 від 24.07.00 припущення, щодо ймовірної причини смерті як ОСОБА_14 втоплення, оскільки труп було виявлено у заболоченій місцевості, не базується на медичних даних, є тільки думкою експертів як можливою однією з причин смерті.
В консультативному висновку спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_15 від 20 листопада 2014 року, зазначено, що на підставі вивчення Висновку № 102 (експертиза по матеріалам справи) від 24.07.2000 року, експертиза проведена в відділі комісійних експертиз Київського міського бюро судово-медичної експертизи експерт прийшов до висновку, що беручи до уваги виявлені при дослідженні черепа ОСОБА_14 морфологічні ознаки початкового загоєння переломів кісток черепа (початкові ознаки лізісу країв як зі сторони зовнішніх, так і внутрішніх кісткових пластинок), можна висловитись про те, що переломи є прижиттєвими, а з моменту спричинення травми голови до моменту смерті ОСОБА_14 пройшло 5-10 діб. При проведенні дослідження черепа ОСОБА_14 , судово-медичних ознак, які б вказували на те, що з спричиненою йому 22.10.1997 року травмою голови, він прожив більше як 10 діб, тобто 21 добу і більше не виявлено.
Допитаний в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_15 зазначив, що надані ним висновки підтримує в повному обсязі, разом з тим він не спростовує висновки проведених по справі експертиз, а лише висловлює свою думку, трактуючи їх. Також пояснив, що часто експерти плутають та відповідно не вірно зазначають бік, на якому наявні пошкодження. Вказав, що не можливо достовірно встановити, чи є перелом на черепі повний або ні, та що на даний час можливість проведення експертизи для підтвердження чи спростування наявності планктону у кістках втрачена Зазначив, що експертиза № 249 була проведена на досить низькому рівні. Щодо проведення експертизи № 2-МК експерт високо оцінив професіональний рівень експерта, що її проводив.

Враховуючи те, що фактично наведені висновки спеціалістів свідчать про переоцінку доказів, а не на існування певних доказів на час розгляду справи судом І інстанції, вказані дослідження не можуть бути визнані нововиявленими обставинами.

Крім того, такі пояснення експерта ОСОБА_15 щодо неякісно проведеної експертизи № 249, повністю підтверджують висновки суду І інстанції про необхідність проведення комплексної комісійної судово-медичної експертизи, за результатами якої висновки експерта по експертизі № 249 були визнані необґрунтованими та відповідно не були покладені судом у вироку в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні вказаного злочину.

Також, як вбачається з вироку, що переглядається, суд дійшов до висновку про причину смерті з урахуванням всіх обставин справи, давши при цьому оцінку зібраним в ході досудового розслідування та під час судового розгляду доказам.

Твердженням засуджених та їх захисників про відсутність корисливого умислу у зв`язку з тим, що квартира належала ОСОБА_28 , а не ОСОБА_14 також не можуть свідчити про наявність нововиявлених обставин, оскільки в судовому рішенні, що переглядається, вказана обставина не заперечувалась, крім того такі посилання відносяться до переоцінки доказів, яким вже була надана оцінка в ході судового розгляду справи Київським міським судом.

До необхідності переоцінки доказів, що не свідчить про підтвердження наявності нововиявлених обставин, суд відносить і посилання на дані довідки № 747 МКЛШМД щодо діагнозу ОСОБА_14 та термін його перебування у лікарні, дані Українського гідрометеорологічного центру та Чернігівського обласного центру з гідрометеорології щодо метеорологічних характеристик з 1 по 30 вересня 1997 р. по Ніжинському району Чернігівської області, дані листа Київської міської клінічної лікарні № 14 щодо передачі члену оперативно-слідчої групи медичної картки ОСОБА_14 29.09.1999 р та відомостей щодо адентії останнього та його перебування в лікарні.

Відомості, наявні в довідці Прилуцької районної державної адміністрації, також не є нововиявленою обставиною, оскільки саме село Новий Биков ні в одному з судових рішень не зазначено як безпосереднє місце вбивства ОСОБА_11 , натомість встановлено, що вбивство сталось в Чернігівській області дорогою з села Світанок до м. Києва.
В судовому засіданні як засуджені, так і їх захисники просили визнати недопустимими докази, зібрані під час досудового розслідування по епізоду вбивства ОСОБА_14 до 01.11.1999 року, посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону при зборі цих доказів, в тому числі і фактичне проведення досудового розслідування за відсутності порушеної кримінальної справи по цьому епізоду, що призвело до порушення права на захист. Крім того вказували, що слідчий Біда за невстановлених обставин передав експерту для проведення експертизи медичну картку № 754 на ім`я ОСОБА_14 , проте згідно відповіді з лікарні, картка отримана 29.09.1999 року, хоча в матеріалах справи міститься інформація про передачу вказаної карти 07.09.1999 року, а для проведення трьох експертиз були надані різні черепи.
Разом з тим, фальсифікація доказів, зловживання слідчого, прокурора чи суду під час кримінального провадження згідно вимог КПК України (що діяла на час подання заяви) мають бути встановлені судовим рішенням, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування. Проте таких даних до заяв не долучено та будь-яких відомостей про існування судових рішень з цього приводу у заявах не наведено.
Твердження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про їх непричетність до вчинення злочинів по епізодах, вказаних в поданих заявах, були предметом дослідження та перевірки Київським міським судом, яким при постановленні вироку була надана відповідна оцінка з урахуванням всіх доказів, зібраних по справі, та які перевірялись судом касаційної інстанції при перегляді вироку.
При цьому ухвалою Верховного Суду України від 15.02.2001 року касаційні скарги, зокрема, засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх захисників залишені без задоволення, а вирок Київського міського суду від 18.08.2000 року - без зміни.
З огляду на викладене суд вважає, що подані заяви не містять даних, що свідчили би про наявність нововиявлених обставин, та які би підтверджували існування обставин суттєвого і непереборного характеру. та, в порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою верховенства права, мають на меті виключно повторне слухання та ухвалення нового рішення у справі, що є неприпустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяв ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відсутні.
Керуючись ст.ст. 459-467, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
Заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 18.08.2000 року залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Головуючий
Судді