У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "28" листопада 2017 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0015555 від 18.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 17.11.2017 приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебували біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , де побачили раніше невідомого їм гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном гр. ОСОБА_6 , поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілого, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 увійшли до вищевказаного під`їзду слідом за потерпілим ОСОБА_6 , де спільно з останнім зайшли до ліфту, на якому піднялись на четвертий поверх будинку по АДРЕСА_1 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи в кабіні ліфту на четвертому поверсі вказаного будинку, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 схопили гр. ОСОБА_6 за руки та, проти волі останнього, потягнули його до майданчику біля вантажного ліфту, де висловили останньому вимогу про передачу їм належних йому грошових коштів.
В свою чергу, гр. ОСОБА_6 , злякавшись за своє життя та здоров`я, приблизно о 23 год. 00 хв. почав тікати від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сходами на перший поверх, де його біля вхідних дверей наздогнав ОСОБА_4 та почав наносити йому удари в область голови заздалегідь підготовленим предметом, а саме ременем з металевою бляхою, намотаним на руку.
Після чого, через декілька секунд до ОСОБА_4 приєднався ОСОБА_5 , та вони разом, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, продовжили наносити удари потерпілому в область голови.
В подальшому, збивши гр. ОСОБА_6 з ніг, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 продовжили наносити йому удари в область голови руками та ногами, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, а саме закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку субарахноїдальний крововилив, та множинні переломи кісток лицьового черепу (кісток носу, стінок решітчастого лабіринту).
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приблизно о 23 год. 20 хв., скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень втратив свідомість, спільно заволоділи майном останнього, а саме: мобільним телефоном марки Sigma X-treme IP68 ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 2159 гривень, гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 10400 гривень та 350 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 17.11.2017 становить 9 268 гривень, а також двома свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів «Форд конет торнео» д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , та «Фольксваген В 3» д.н.з. НОМЕР_3 .
Після цього ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, та розпорядились вищевказаним майном на власний розсуд.
Так, 18.11. 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, 20.11.2017 ОСОБА_5 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Згідно одержаної в ході досудового розслідування інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що у останній має у праві власності 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має на праві власності 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, сторона обвинувачення вбачає за необхідне накласти арешт на 1/3 частини вказаної квартири з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 10 ст. 172 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження даним майном, а саме: на 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 , яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя