Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7771/17
Провадження № 1-кп/644/333/18
ВИРОК
Іменем України
28 лютого 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження від 03.11.2017 року №0003053, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, що не працює, не одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , 2009 року народження, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01.07.2017 року ОСОБА_7 , діючи відповідно заздалегідь виниклого умислу, з корисливих спонукань, приховуючи свої справжні наміри, під приводом вирішення питання щодо відшкодування заподіяної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення за фактом дорожньо-транспортної події, ОСОБА_6 , запропонував останньому допомогу за грошову винагороду у розмірі 65000 гривень. На що потерпілий ОСОБА_6 погодився та близько 07.55 години 01.07.2017 року, знаходячись біля будинку № 23 по вул. Франтишека Крала в м. Харкові, будучи введеним в оману обіцянками ОСОБА_7 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій, переслав за допомогою мобільного додатку «Privat24» на банківську карту «ПриватБанк» знайомій ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , першу частину грошових коштів в розмірі 23000 гривень.
Надалі, цього ж дня, близько 11.22 години ОСОБА_6 , переслав за допомогою мобільного додатку «Privat24» на банківську карту «ПриватБанк» знайомій ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , другу частину грошових коштів в розмірі 19133,48 гривень.
Близько 17.43 години, 01.07.2017 року, ОСОБА_6 , знаходячись в супермаркеті «Восторг», а саме - за адресою: м. Харків, пр. Московський, 274-В, поповнив за допомогою терміналу банківську карту «ПриватБанк» ОСОБА_11 , двома грошовими платежами в розмірі 15075,38 гривень та 8040,20 гривень. Тим самим сума переданих на банківську карту ОСОБА_10 грошових коштів склала 65249,06 гривень.
У подальшому, ОСОБА_7 , отримавши вищевказані грошові кошти на банківську карту «ПриватБанк», належну ОСОБА_11 , приховуючи свої справжні наміри і створивши у ОСОБА_6 невірне уявлення про подальшу долю грошових коштів, шляхом зловживання довірою потерпілого, грошові кошти у розмірі 65249,06 гривень обернув на свою користь 01.07.2017 шляхом зняття готівки у відділеннях банкоматів, відділенні банку та шляхом проведення розрахунків в магазині «Техноскарб», чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток у розмірі 65249,06 гривень.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ст.349 КПК України. Просив його вибачити, цивільний позов потерпілого визнав. Просив застосувати до нього амністію, оскільки він має неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має місце реєстрації, проживання, характеризується задовільно, має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено. З урахуванням всіх викладених обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі. В судовому засіданні обвинувачений подав суду заяву про застосування до нього амністії, оскільки він має дитину, яка на момент набрання чинності законом про амністію є неповнолітньою. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Законом України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. 06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами. З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачений на момент вчинення злочину 01.07.2017 року, до набрання Законом України «Про амністію у 2016 році», має неповнолітню дитину, 2009 року народження, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, злочин є злочином невеликої тяжкості. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на нього поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України в рамках провадження потерпілим було подано цивільний позов. Потерпілий просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 65249 гривень 06 копійок. Обвинувачений позов визнав в повному обсязі. Зазначена сума завданої шкоди встановлена в ході розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Запобіжний захід не обирався, судових витрат, речових доказів у справі немає. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання у зв`язку із амністією.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 65249 (шістдесят п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 06 копійок.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2. ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1