Справа № 645/4901/17
Провадження № 1-кп/645/222/18
УХВАЛА
Іменем України
19 лютого 2018 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харковаобвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и л а:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може впливати на свідків, переховуватись від суду, вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того зазначав, що ОСОБА_6 законних джерел доходу не має, оскільки живе за рахунок скоєння ним корисливих злочинів, не має міцних соціальних зв`язків.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений покладалися на розсуд суду.

Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який востаннє ухвалою судової колегії від 26 грудня 2017 року продовжено на строк до 23 лютого 2018 року.

Частина 1 ст. 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини встановлюється, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, яке завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, судова колегія виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також приймає до уваги особливу тяжкість інкримінованого йому злочину.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія -

п о с т а н о в и л а:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 квітня 2018 року.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1
Судді - ОСОБА_2
ОСОБА_3