Справа № 202/8256/17
Провадження № 1-кс/202/105/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 14 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області із заявою про скоєння суддями Індустріального районного суд м.Дніпропетровська ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , при розгляді кримінального провадження по справі №33111402 (в рамках КПК 1960 року), кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки ст.ст.364,371,375 КК України. Заяву мотивував тим, що 04 грудня 2017 року, колегією суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 була винесена ухвала про продовження терміну тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в ДУВП-4 м.Дніпро до 02 червня 2018 року. Разом із цим, станом на час винесення вищезазначеної ухвали, суддя Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, рішенням Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 грудня 2017 року суддя ОСОБА_7 був тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя. Таким чином повноважень щодо винесення вищезазначеної ухвали у колегії суду не було. Однак такі відомості, в супереч ст.214 КПК України, до ЄРДР внесені не були, що є підставою для винесення рішення про зобов`язання співробітників Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння суддями Індустріального районного суд м.Дніпропетровська ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки ст.ст.364,371,375 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , посилаючись на норми ст.214 КПК України, обставини, викладені у скарзі підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що ухвала Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2017 року, якою колегією суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було продовжено термін тримання під вартою ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в ДУВП-4 м.Дніпро до 02 червня 2018 року на даний момент не скасована.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши додані матеріали, вважаю скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 14 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області із заявою про скоєння кримінального правопорушення і необхідності розпочати досудове розслідування відносно суддів Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за фактом вчинення ними кримінальних правопорушень, що підпадають під ознаки ст.ст.364,371,375 КК України.

Своїм листом від 15 грудня 2017 року, Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 було відмовлено у внесення відповідних відомостей у ЄРДР по його заяві від 14 грудня 2017 року.

Статтею 214 КПК України передбачено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Системний аналіз положень ст. ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак складу злочину кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

По суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддями Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінального правопорушення у зв`язку з його незгодою з судовим рішенням, а саме ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2017 року, якою було продовжено термін тримання під вартою ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в ДУВП-4 м.Дніпро до 02 червня 2018 року.

При цьому, звертаю увагу, що обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються не є кримінальним правопорушенням.

В даному випадку, об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ст.375 КК України, полягають в постановленні суддею завідомо неправосудного вироку, рішення ухвали або постанови.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак кримінальних правопорушень.

Ухвала Індустріального районного суду м.Дніпопетровська від 04 грудня 2017 року не скасована, а тому вона є законною, обґрунтованою та відповідно до ст. 533 КПК України обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Розгляд кримінальної справи №33111402 на час розгляду скарги триває.

Положення ч. 2ст. 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Як зазначено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом лише на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав та свобод людини і громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Згідно з правовою позицією, викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, зазначено, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.

Притягнення судді до кримінальної відповідальності у механізмі стримувань та противаг в системі поділу влади в Україні є однією з форм контролю за діяльністю носіїв судової влади, завданням якої має бути досягнення балансу між засадами незалежності й недоторканності суддів та їх кримінальною відповідальністю у разі вчинення ними кримінально караного протиправного діяння.

Проте процедура притягнення судді до кримінальної відповідальності не може бути використана для здійснення тиску на суддю з метою прийняття ним «потрібного» судового рішення. Незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.

Ініціювання кримінального переслідування судді є способом незаконного впливу на суд. Така ситуація є загрозливою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом.

ОСОБА_3 , який подав скаргу на бездіяльність Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про можливе вчинення кримінального правопорушення суддями, у своїй заяві висловлює фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням колегією суддів.

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді прямо суперечить ст. 126 Конституції України,Закону України «Про статус суддів та судоустрій» та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214,303,306-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1