АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/284/18 Справа № 180/257/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Марганці Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.11.2017 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України ( № 00000649), -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду, ОСОБА_9 , приблизно о 05 год. 20 хвилин 24.08.2017 р., перебуваючи біля будинку № 16 по вулиці Ювілейний квартал в м. Марганці підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , та умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровґя , заволодів мобільним телефоном та каблучкою із недорогоцінних металів потерпілого, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 753,84 грн.

Крім того, близько 11 години 50 хвилин 02.02.2018 року, ОСОБА_9 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , умисно, шляхом ривка з рук малолітньої ОСОБА_11 , відкрито викрав планшет, вартістю 2 545,60 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

15 лютого 2018 року ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , строком на 60 днів, - до 15 квітня 2018 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, вчинив новий злочин в період іспитового строку, наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Врахував також суд і вимоги ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_13 не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, та вказав, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, а його підзахисного звільнити з-під варти в залі суду.

Зазначив, що висновок лікарів щодо можливості утримання ОСОБА_9 під вартою в УВП не є судмедекспертизою та не може, на його думку, вважатись належним доказом можливості тримання його під вартою в умовах СІЗО.

Крім того вказує, судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК).

Але вказаних вимог, на його думку, суд не дотримався.

Вважає, що приводом для подачі слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу стала необґрунтована підозра, якою лишилась без змін і на момент подачі клопотання слідчим. Посилається, що у ОСОБА_14 , на утриманні знаходиться літня мама, що він позитивно характеризується, перебуває на обліку в лікарні з хворобою туберкульоз, має міцні соціальні зв`язки, а сам запобіжний захід - тримання під вартою є не карою за скоєне, а засобом забезпечення виконання зобов`язань, і один тільки факт тяжкості злочину, у скоєнні якого особі повідомлено про підозру не є визначальним фактором і безумовною обставиною застосування даного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 , підозрюваного, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги захисника та просив їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні,колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 11.08.2017 року та 02.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000649 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень за ознаками ч.2 ст.186 КК України.

07 лютого 2018 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровґя потерпілого.

13 лютого 2018 року слідчий СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням із прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Також слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_9 те, що він раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України у даному кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 іншого запобіжного заходу, ніж обрав районний суд.

При цьому, колегією суддів враховується позиція ЕСПЛ відображена у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачено кримінально процесуальним законом, колегія вважає, що оскільки реально існують ризики, передбачені в п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які вірно вказано в рішенні суду, є достатні підстави вважати, що у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), остільки останні не забезпечать на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Також колегія суддів враховує той факт, що ОСОБА_9 раніше судимий, має непогашені у встановленому законом порядку судимості, а тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить дієвості кримінального провадження.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Ухвала суду за своїм змістом є законною, обґрунтованою та законною.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: