АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003963, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2015 року, за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року,ухвалений стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено йому покарання за ч.1 ст.115 КК України - у виді 9 років позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_7 в строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження - з 17 вересня 2015 року по 22 грудня 2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1535,10грн.

Вирішено долю речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що 17 вересня 2015 року близько 01 години 20 хвилин ОСОБА_7 та його батько ОСОБА_10 знаходились на кухні у квартирі АДРЕСА_2 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особливої неприязні один до одного виник конфлікт, який у вказаному місці та у вказаний час переріс в бійку.

Після бійки ОСОБА_10 залишив приміщення кухні та пішов до ванної кімнати, а підозрюваний ОСОБА_7 залишився на кухні, після чого взяв зі столешниці на кухні кухонний ніж, довжиною клинка 202 мм, та прослідував за своїм батьком у ванну кімнату, де умисно наніс потерпілому вказаним ножем один удар в область грудної клітини з правого боку, від якого ОСОБА_10 впав на підлогу. При цьому під час падіння ОСОБА_10 ударився задньою частиною голови об металеві полки, що знаходились на стіні ванної кімнати. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_10 тілесне ушкодження, яке відноситься до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та ухвалити свій вирок, згідно з яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Зазначив, що саме злочинними діями ОСОБА_7 протиправно позбавлено життя ОСОБА_10 , який як і інші люди, мав право отримувати задоволення від життя, створювати сім`ю, спілкуватись зі своїми близькими та померти у своєму ліжку у старості. Однак життя потерпілого ОСОБА_10 обірвалося у зв`язку із нанесенням ОСОБА_7 ножового поранення. Крім того, ОСОБА_7 , не відчуваючи жодних моральних хвилювань, не надав первинну медичну допомогу ОСОБА_10 , не викликав швидку, правоохоронні органи, а замість того почав знищувати сліди вчиненого ним злочину.

На його думку, вказані обставини вчиненого злочину та спосіб його скоєння, поведінка обвинуваченого в процесі та після його вчинення свідчать про високий ступінь небезпечності злочинного діяння та визначають відношення ОСОБА_7 до загальноприйнятих моральних та людських цінностей.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити йому мінімальний строк покарання з врахуванням пом`якшуючих обставин. Вказав, що він скоїв злочин під впливом сильного душевного хвилювання, внаслідок аморальних дій потерпілого, без вигоди та помсти, щиросердно розкаявся.

На його думку, в ході досудового розслідування і судового розгляду не були повністю встановлені обставини, що пом`якшують його покарання, слідчим та захисником йому не було чітко роз`яснено суть його обвинувачення, тому він не зміг перед колегією суддів сказати, що вину визнає повністю та щиросердно розкаюється у вчиненому.

Вважає, що суд першої інстанції призначив помилково великий строк покарання, без врахування його особистості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказах, викладених у вироку.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі мотивує незаконність вироку суду першої інстанції лише в частині призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, та просить призначити обвинуваченому більш тяжке покарання.

При обранні ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких. Врахував пом`якшуючі покарання обставини, що ОСОБА_7 вперше скоїв умисний злочин, свою провину фактично визнав частково, висловив жаль з приводу вчиненого.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого та досягнення інших цілей покарання, неможливо без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, і правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі, обравши достатній строк такого покарання в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в ході досудового розслідування і судового розгляду не були повністю встановлені обставини, що пом`якшують його покарання, що суд першої інстанції призначив помилково великий строк покарання, без врахування його особистості, спростовуються матеріалами кримінального провадження та висновками суду першої інстанції, викладеними у вироку суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.1 ст.115 КК України, яке необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року,ухвалений стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання період з 22 грудня 2016 року до 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: