Справа № 180/1168/17
УХВАЛА
28 вересня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кримінальному процес відбулася заміна прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 з тих підстав, що у нього є сумніви в об`єктивності, неупередженості цього прокурора. Так, перед судовим засіданням прокурор підійшла, не представилась, і в присутності сторонніх осіб доволі агресивно та зневажливо звернулася до нього. Також, прокурор ОСОБА_3 назвала його злочинцем.

Захисник ОСОБА_6 зазначила, що не знає, про що була розмова її підзахисного з прокурором ОСОБА_3 , однак те, що розмова відбулася в присутності слідчого та як мінімум двох сторонніх осіб, підтвердила. На її думку, якщо все сказане ОСОБА_4 мало місце, то його заява про відвід прокурора обґрунтована.

Прокурор заперечувала проти задоволення заяви про її відвід, як безпідставної. Зазначила, що прокурор підтримує державне обвинувачення в суді, направляє до суду обвинувальний акт, а, отже, впевнений у винуватості особи. Щодо розмови з обвинуваченим, не було ніяких порушень з її боку. Навпаки, вона вбачає з боку обвинуваченого і його захисника безпідставні претензії до прокурора.

На прямий запит головуючого, чи називалася вона обвинуваченого злочинцем, прокурор від відповіді ухилилася.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку про наявність підстави для задоволення клопотання про відвід прокурора, виходячи з такого.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, зокрема:

1) верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю;

2) законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності;

4) презумпції невинуватості;

10) неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Пунктом 1 ч.1 ст.77 КПК України встановлено, що прокурор не має право брати участь у кримінальному провадження, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження, або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.
Суд вважає, що прокурор, звертаючись до ОСОБА_4 як до злочинця, проявила свою неповагу до його особистості та упередженість і порушила одну з основних засад демократичної, правової держави у сфері кримінального судочинства засаду презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Тільки суд як єдиний орган у державі, наділений відповідно до Конституції України таким правом, може визнати особою винуватою у скоєнні злочину і призначити за це відповідне покарання (ст.62 Конституції).

Принцип презумпції невинуватості розповсюджується на всіх без винятку. Даний принцип є правилом поведінки слідчого, прокурора, судді, згідно з яким забороняється поводитись з обвинуваченим як із злочинцем до моменту, поки не набере законної сили обвинувальний вирок суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Грабчук проти України» зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим не лише для органів досудового розслідування чи судів, а й для будь-яких інших суб`єктів владних повноважень. При цьому поширюється він не лише на прийняття такими суб`єктами певних рішень, а й на публічні висловлювання певних посадових осіб. Зокрема, в рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», де заявник скаржився на порушення презумпції невинуватості міністром внутрішніх справ, який зробив публічну заяву з твердженням про винуватість заявника, ЄСПЛ вказує на наступне. «Заява про винуватість, з однієї сторони, спонукала громадськість повірити в неї, а з іншої випереджало оцінку фактів справи компетентними суддями. Отже, порушення статті 6 п.2 мало місце».

Таким чином, звертаючись до ОСОБА_4 як до злочинця і тим самим порушуючи принцип презумпції невинуватості, прокурор виявила упередженість до обвинуваченого.

Суд не погоджується з прокурором в тому, що неупередженість це одна з основа професійної діяльності судді, а завдання прокурора в судовому процесі доведення вини.

Так, відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно і швидко, поважають і захищають людську гідність і захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено і уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13). Необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження і поєднання в одній особі різних процесуальних функцій є підставою для відводу (самовідводу) прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77, 80, 83 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1