1-кс/756/1987/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м.Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000157, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000157 від 04.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.
Підставою для початку досудового розслідування стали матеріали ГУ СБУ у м.Києві та Київській області від 01.09.2017 року №51/7/2-Л-1060/24 та заява ОСОБА_4 , відповідно до яких невстановлені особи незаконно виготовляють спиртні напої, зокрема горілку, коньяк та ром. На вказану продукцію наносяться акцизні марки, походження яких невідоме. В подальшому, вказана фальсифікована продукція збувається на ринках Оболонського району м.Києва, зокрема на ринках «Оболонь» та «Явір-95», а також до супермаркетів «Новус».
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи здійснюють незаконне виготовлення алкогольних напоїв та їх зберігання з метою збуту здійснюється в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 .
04.10.2017 на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході зазначених обшуків виявлено та вилучено предмети, що не входять до переліку предметів та документів, на які прямо надано дозвіл на вилучення відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва.

Вилучені алкогольні вироби за адресою: м. Київ, вул.Медова, 4-А, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000157, тому з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на них.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.п.4, 5 ст.132 КПК України слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.
Разом з цим, органом досудового розслідування не доведено належними та допустимими доказами, що вилучені під час обшуків алкогольні вироби, відповідають критеріям, визначеним ст.ст.98, 167 ч.2 КПК України та можливість подальшого використання цих речових доказів, не доведено які саме обставини ці речові докази можуть підтвердити і неможливість за допомогою інших доказів довести ці обставини.

Крім того, арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого на осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Разом з цим, в клопотанні не вказується і до нього не долучено належних та допустимих доказів того, що майно на яке слід накласти арешт належало чи належить підозрюваному по кримінальному провадженню або особам, які в силу Закону повинні нести за нього цивільну відповідальність.
Враховуючи викладене, а також враховуючи, що подальше застосування цього запобіжного заходу може негативно вплинути на права інших осіб, вважаю, що підстави для арешту вказаного майна відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.132,ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000157 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1