Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0007238, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на такі об`єкти: нежитлове приміщення, літера Б, загальною площею 207,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; нежитлове приміщення, літера В, загальною площею 119,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Встановити заборону на користування зазначеним майном. З метою забезпечення арешту майна, клопотання просить розглянути без повідомлення осіб, у фактичному володінні яких на даний момент знаходиться зазначене майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження за № 0007238 від 11.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205 КК України

Встановлено, що до Подільського управління поліції надійшла заява ОСОБА_5 , яка повідомила, що невстановлені особи шляхом зміни засновника та директора ТОВ Гаврош на підставі підроблених документів, заволоділи приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , яке на даний момент намагаються продати.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що мала брата ОСОБА_6 , який був учасником та директором ТОВ «Гаврош» (код 30187559). Окрім ОСОБА_6 у ТОВ «Гаврош» був ще один учасник ОСОБА_7 (нерезидент, громадянин Франції), який володів часткою у розмірі 50%. ТОВ «Гаврош» є власником приміщення площею 328 кв. м., яке знаходиться на кутку АДРЕСА_1 .

Усе своє майно ОСОБА_6 заповів своїй матері, ОСОБА_8 (заповіт від 08.08.2007 ВЕХ 182801). Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_8 написала заяву про прийом спадщини та була відкрита спадкова справа № 48316862. Проте отримати спадщину ОСОБА_8 не змогла, оскільки було подано позов про визначення долі у спадковому майні ОСОБА_6 від його колишньої невістки ОСОБА_9 (справа № 2-5228/11 у Подільському районному суді м. Києва). Через те, справа досі розглядається ОСОБА_8 не отримала спадщину та не оформила свідоцтво на право власності. Про все це було вчасно повідомлено представника засновника ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Усе своє майно вона заповіла дочці ОСОБА_5 на підставі заповіту від 02.02.2008 року ВКЕ 334830. Про смерть матері в липні 2016 року було повідомлено ОСОБА_11 у його офісі по вул. Московській в присутності його керівника. Після цього, ОСОБА_11 почав уникати ОСОБА_5 , на дзвінки не відповідати у зустрічі відмовляти.

В подальшому, з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців заявниці стало відомо, що змінились учасники ТОВ «Гаврош» та директор. При цьому єдиним засновником став ОСОБА_12 з розміром внеску до статутного фонду у розмірі 161620,00 грн., що відповідає розміру часток двох засновників ( ОСОБА_10 у розмірі 80810,00 грн. та ОСОБА_6 у розмірі 80810,00 грн.).

ОСОБА_5 додала, що вона та ОСОБА_8 жодних дій з передачі корпоративних прав не вчиняли, а без участі частки померлого ОСОБА_6 не могли бути проведені загальні збори ТОВ «Гаврош» оскільки розподіл часток учасників був 50 на 50. Отже, не були дотримані вимоги ст. 60 Закону України «Про господарські товариства». Таким чином, відбулась незаконна зміна власника корпоративних прав.

Також, в ході моніторингу мережі інтернет, заявницею виявлено оголошення про продаж приміщення, що належить ТОВ «Гаврош» за ціною 350 000,00 тис. доларів.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_13 від 14.11.2016 клопотання слідчого про накладення арешту задоволено та накладено арешт на приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

21.03.2017 року до Подільського управління поліції надійшов лист з Головного територіального управління юстиції у Харківській області в якому зазначено, що за допомогою електронного цифрового підпису заступника начальника Червонозаводського відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_14 припинено обтяження на вказані приміщення, обтяжувачем є Подільський районний суд м. Києва.

Отже, наведене може свідчити про те, що невстановленими особами на підставі підроблених документів на третіх осіб перереєстровано ТОВ Гаврош, яке являється власником нерухомого майна, яке частково належало померлому ОСОБА_6 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 07.12.2016 державним реєстратором Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення Спецжитлофонд ОСОБА_15 , всупереч накладеного арешту слідчим суддею, здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення загальною площею 207,7 кв.м та 119,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ Гаврош ().

В подальшому, 23.02.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 , на підставі договорів купівлі-продажу №№ 1599 та 1600 зареєстровано право власності на вказані об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_17 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 .

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи з метою унеможливлювання повернення вказаного приміщення у власність ОСОБА_5 , здійснили поділ його на 2 об`єкти нерухомості та на даний момент проводять у вказаній будівлі ремонтні та будівельні роботи. Враховуючи даний факт, існують реальні обставини, які підтверджують пошкодження та перетворення приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду наведеного, вважає необхідним накласти арешт із забороною користування майном, зокрема на приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення збереження речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

Клопотання про арешт майна просить розглянути без повідомлення особи, яка незаконно привласнила вказане майно, для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з викладених вище підстав, просив його задовольнити.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені у ході досудового розслідування, вважаю за необхідне розглядати клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.

У провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0007238, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до постанови старшого слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про визнання предметів в якості речових доказів від 14.11.2016 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0007238 об`єкт нерухомості: приміщення площею 328 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання слідчого за змістом, формою та строком подання до суду відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про те, що слідчим було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно.

Клопотання в частині встановлення заборони на користування зазначеним майном задоволенню не підлягає, оскільки воно в цій частині необґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0007238, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на такі об`єкти:

нежитлове приміщення, літера Б, загальною площею 207,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, літера В, загальною площею 119,2 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 7/16, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .