______________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3751/18
Провадження № 1-кс/520/1128/18
УХВАЛА
30.03.2018 року м.Одеса

Слідчій суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
29.03.2018 до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування ухвали Київського районного суду м.Одеси від 17.02.2016 про накладення арешту на майно в частині 2 земельних ділянок, власником яких є ОСОБА_5 , а саме: площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0172) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0173) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що арешт майна було накладено необґрунтовано, у відсутності власника, без наведення підстав, передбачених ст.173 КПК України, що жодній особі, у т.ч. ОСОБА_5 , не повідомлено про підозру, що ці земельні ділянки не є речовими доказами, що в незаконний спосіб на протязі більше року порушується право власника мирно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, що є порушенням ст.1 Першого протоколу до Європейської Конвенції. Отже, на думку представника, в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна немає необхідності, а тому накладений арешт на земельні ділянки, належні добросовісному набувачу ОСОБА_5 , підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 в обґрунтування клопотання додатково пояснив, що є прецеденти судові рішення, якими арешт майна з сусідніх земельних ділянок знято. До того ж цивільні позови, які є в провадженнях судів, про визнання актів по відчуженню земельних ділянок і права власності на них, у т.ч. належних ОСОБА_5 , подані не уповноваженою посадовою особою прокуратури району, з порушенням правил підвідомчості, та цивільно-правові відносини стосовно земельних ділянок не можуть слугувати підставою для їх арешту в кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти скасування арешту земельних ділянок, названих представником, та повідомив, що в провадженні прокуратури Одеської області є масив кримінальних і цивільних проваджень щодо повернення у власність територіальної громади низки земельних ділянок, які були відчужені у незаконний спосіб на користь третіх осіб, у т.ч. земельні ділянки, відчужені на користь ОСОБА_5 . У кримінальних провадженнях, деякі з яких, вже розглядаються судами, до кримінальної відповідальності притягаються посадовці, причетних до незаконного відчуження земельних ділянок, за вчинення посадових злочинів. В рамках одного з таких кримінальних проваджень накладений арешт на 17 земельних ділянок, які є предметом злочинного посягання. Крім того, посадовцями прокуратури подано низку цивільних позовів про визнання незаконними рішень та недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки. ОСОБА_5 є набувачем двох земельних ділянок за договором дарування та була залучена в якості третьої особи по двом цивільним позовам.

Прокурором в судовому засіданні було долучено копії цивільних позовів, ухвал про відкриття проваджень та призначення підготовчих судових засідань, в яких третьою особою без самостійних вимог з боку відповідача є ОСОБА_5 . Прокурором також надане, як зразок, копія заочного рішення суду щодо задоволення позовних вимог прокурора за аналогічним позовом щодо аналогічної земельної ділянки. Також прокурором в судовому засіданні було надано копію письмової відповіді з селищної ради, згідно якої дві земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами, що значаться у власності ОСОБА_5 , перебувають в переліку земельних ділянок, відчужених у громади у незаконний спосіб.

Дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_4 , заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином вищевикладене спростовує доводи заявника в частині того, що в судовому засіданні під час накладення арешту на майно не було доведено наявності правових підстав для накладення арешту майна.

Крім того, з наданих прокурором документів:

- з копій цивільних позовів першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вбачається, що в третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача є ОСОБА_5 . Зокрема, вказаними цивільними позовами прокурор просить визнати незаконними рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2681 «Про передачу гр. ОСОБА_6 у власність земельної ділянки площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0172) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 », а також рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2680 «Про передачу гр. ОСОБА_7 у власність земельної ділянки площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0173) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 ». Крім того, прокурор просить визнати недійсними свідоцтво право власності на нерухоме майно серії, індексний номер 33270840 щодо земельної ділянки площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0172) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 », а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії, індексний номер 33270840 щодо земельної ділянки площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0173) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 ».

- з копії ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.01.2018 року (справа №495/10980/17, провадження №2/495/4064/2017) про відкриття провадження та призначення підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження за позовом прокурора до Затоківської селищної ради, ОСОБА_6 , видно, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача є ОСОБА_5 , а також витяг з сайту Судової влади, згідно якого вбачається, що 29.12.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було зареєстровано цивільний позов прокурора до Затоківської селищної ради, ОСОБА_7 , в яких третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача є ОСОБА_5 , та присвоєно єдиний унікальний номер справи 495/10977/17.

- з копії заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2017 року (справа №495/9137-16-ц), видно, що аналогічні позовні вимоги прокурора було задоволено та визнано незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року, а також недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

- з копії відповіді т.в.о. Затоківського селищного голови від 17.01.2018 року, вбачається, що селищною радою детальний план території щодо, зокрема, земельних ділянок з кадастровими номерами :02:012:0172, :02:012:0173 не розроблявся та не затверджувався.

Наведені обставини в їх сукупності, з урахуванням наявності кримінальних проваджень, в яких накладено арешт на спірні земельні ділянки, як на предмет злочинного посягання, зняття арешту з наведених земельних ділянок на даний час не можливе.

Згідно ст.174 КПК України арешт майна під час досудового розслідування може бути скасовано повністю або частково рішенням слідчого судді, якщо власник майна доведе, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Адвокат ОСОБА_4 не довів у суді, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. При цьому адвокат на підтвердження своїх доводів не надав жодної копії документів, крім витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належності земельних ділянок його довірителю, на які він посилався. Прокурор в цій частині пояснив, що він не має можливості постійно копіювати великий обсяг документів з наявних в прокуратурі справ на спростування доводів адвоката ОСОБА_4 , який не знайомився з матеріалами кримінального провадження, але вже втретє звертається до суду з аналогічним клопотанням. При цьому прокурор надав копію ухвали слідчого судді від 23.02.2018, якою відмовлено адвокату ОСОБА_4 в задоволенні аналогічного клопотання.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що на даний час потреба в продовженні дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не відпала, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1