Номер провадження 1-кп/754/441/18
Справа№754/2407/18
Вирок
Іменем України
26 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0015798 від 05 грудня 2017 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Естергом Угорщина, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.03.2000 року Залізничним районним судом м. Києва за ст. 94 КК України (1960 р.) до 12-ти років позбавлення волі,
- 09.04.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 29.05.2015 року по відбуванню строку покарання;
- 25.11.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -
у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 128 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
- захисника ОСОБА_5 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 05.12.2017 року приблизно о 22 години 30 хвилин знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 на ґрунті раптових виниклих неприязних стосунків вступив у словесну сварку із ОСОБА_6 , яка у подальшому переросла у бійку. Продовжуючи бійку, ОСОБА_3 , тримаючи у лівій руці кухонних ніж, не передбачаючи можливості настання шкоди для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок злочинної недбалості, під час обопільної бійки, діючи необережно, не передбачаючи, що його дії можуть призвести до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, але повинний був це передбачати, діючи з більшою обачністю, під час боротьби, необережно наніс ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя у момент заподіяння, а саме: тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота колото-різана рана розташована вниз від проекції нижнього краю 8 ребра, на 1 см вліво він середини лінії, від якої в напрямку спереду - назад, справа - наліво, знизу - вгору спрямований раньовий канал, що за своїм ходом ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, товщу м`язів даної ділянки, проникає в черевну порожнину з розвитком гемоперетинеуму, наскрізь ушкоджує край лівої долі печінки, шлунок та сліпо закінчується в капсулі підшлункової залози з розвитком геморагічного та травматичного шоку важкого ступеню.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
22.02.2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 128 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, потерпілого ОСОБА_6 , який просив розглянути та затвердити угоду про примирення, обвинуваченого ОСОБА_3 , який повністю визнав свою вину, згоден з викладеними в обвинувальному акті обставинами та також просив затвердити угоду про примирення з потерпілим, думку захисника, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий в повній мірі розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 22.02.2018 року і призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, визначеної сторонами угоди у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 22 лютого 2018 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києві від 29.01.2018 року, - скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2016 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки, - виконувати самостійно.

Речові докази - змиви речовини бурого кольору, змиви з рук у підозрюваного ОСОБА_3 , ніж зі слідами речовини бурого кольору; майку білого кольору, светр сірого кольору, що належать потерпілому ОСОБА_6 , штани сірого кольору із залишками речовини бурого кольору, що належать обвинуваченому ОСОБА_3 , - після набрання вироком законної сили, - знищити.
Речовий доказ - DVD-диск, ємкістю 4.7 Gb, на якому міститься відеозапис до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.01.2018 року, - зберігати у матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 1.150 грн. 80 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1