ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/423/18
Провадження № 1-м/483/2/2018
УХВАЛА
Іменем України
18 квітня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до законодавства України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 21 серпня 2017 року, яким ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, має середню-спеціальну освіту, не працює, не військовозобов`язаний, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців, -

В С Т А Н О В И В :
21 березня 2018 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 21 серпня 2017 року, яким засуджено ОСОБА_4 , у відповідність до законодавства України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 06 березня 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 652/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 17 січня 2018 року за № 06-4134/18.

Згідно з вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 21 серпня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за законодавством Російської Федерації до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації, тобто як замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж ( мереж «Інтернет») за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Об`єднання виправних колоній № 2 з особливими умовами господарської діяльності ГУФСВП Росії по Пермському краю», кінець строку відбуття покарання становить 17 червня 2026 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

З довідки 6.5-6665/6-17 від 21 вересня 2017 року департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Як вбачається, з заяви, що додана до клопотання, ОСОБА_4 надав прохання про переведення його для подальшого відбування покарання до України.

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Статтею 15 КК України передбачено, що:
1. Замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
2. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
3. Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Статтею 307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за такі дії:
1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів -
караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.
2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
3. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, -
караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
4. Особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша цієї статті, частина перша статті 309 цього Кодексу).
Отже, згідно законодавства України, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 , визначена вищевказаним вироком іноземної держави, відповідає кваліфікації за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі. При цьому, вчинення збуту наркотичних засобів з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж не є ознакою, що має значення для кваліфікації дій засудженого.
Крім того, слід зазначити, що, згідно національного законодавства України, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Така позиція висловлена в абз. 2 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Таким чином, засудженому ОСОБА_4 , відповідно до законодавства України, за злочин, за який його було засуджено вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 21 серпня 2017 року, має бути визначено покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.
При цьому, слід врахувати, що, згідно ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи викладене, максимальний строк покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, який має бути визначено ОСОБА_4 становить вісім років позбавлення волі.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Оскільки санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, строк покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 21 серпня 2017 року, після приведення цього вироку у відповідність до законодавства України, виходячи з положень ч. 3 ст. 68 КК України та з урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України, не може бути більшим та меншим за вісім років позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 610 КПК України,
У Х В А Л И В:
Визначити, що за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації, вчинене громадянином України ОСОБА_4 , за яке його засуджено вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 21 серпня 2017 року, законодавством України передбачено кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.
Визначити ОСОБА_4 , засудженому вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 21 серпня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого законодавством України за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, строк покарання, що підлягає відбуванню, вісім років позбавлення волі.
Копію цієї ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий: