Провадження № 11-сс/792/386/17
Справа № 682/2119/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 39,6312 га з кадастровим номером :04:035:0001, з розташованими в її межах посівами гречки у кримінальному провадженні № 0000039 від 10 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді старший слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказує, що посадові особи ПП "Фортуна-Агро" та ТОВ "Гудбуд Компані" самовільно зайняли шляхом засівання сільськогосподарської культури-гречки близько 300 га земель сільськогосподарського призначення розташованих за межами населених пунктів Цвітоської сільської ради, які перебувають в постійному користуванні ДП "Агроспецсервіс", чим завдали значної шкоди державним інтересам.
10.07.2017 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що у постійному користуванні ДП «Агроспецсервіс», яке відноситься до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, перебуває 904,6398 га земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Цвітоської сільської ради Славутського району за межами населених пунктів.
Згідно з інформацією ДП «Агроспецсервіс» підприємством не укладалось жодних угод (договорів) щодо використання вищевказаних земель. Окрім того, державним підприємством не ініціювалось питання підготовки проекту рішення Кабінету Міністрів України про погодження укладення договору про спільну діяльність відносно зазначених земель державної власності у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 296, яка регулює порядок укладення державними підприємствами договорів даної категорії.
Відповідно до інформації Цвітоської сільської ради ТОВ «Гудбуд Компані» засіяло сільськогосподарською культурою гречки близько 300 га земель, які перебувають у постійному користуванні ДП «Агроспецсервіс».
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя виходила із того, що слідчим, прокурором не надано жодних доказів того, що існують обставини, які б підтверджували, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі земельної ділянки із посівами сільськогосподарської культури. Тобто доводи слідства ґрунтуються на припущеннях і жодними об`єктивними доказами не підтверджені. Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження є копії договорів (угод), за умовами яких треті особи користуються спірною земельною ділянкою з відома ДП «Агроспецсервіс». При цьому посилання прокурора в судовому засіданні на те, що третіми особа не доведено правомірність їх права користування земельною ділянкою, не ґрунтуються на законі, зважаючи на дію в Україні конституційного принципу, за яким ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Покликання слідчого в клопотанні та прокурора в судовому засіданні на те, що на день звернення із клопотанням про арешт майна до суду, підстави для долучення до матеріалів клопотання повідомлення про вручення підозри та цивільного позову відсутні, слідчий суддя знаходить необґрунтованими, крім того, оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено факт відсутності таких.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт земельної ділянки з посівами гречки. Крім того просить заборонити будь-кому розпоряджатися будь-яким чином, користуватися та володіти посівами сільськогосподарської культури-гречки, засіяної на земельній ділянці.

Свої вимоги аргументує тим, що слідчим суддею не надано належної оцінки об`єктивним доказам, що містяться у матеріалах кримінального провадження, а Кабінетом Міністрів України не приймалися рішення про погодження укладення ДП «Агроспецсервіс» будь-яких договорів (угод) відносно вищевказаних земель державної власності сільськогосподарського призначення.
На думку прокурора, підстави для долучення до матеріалів клопотання повідомлення про вручення підозри та цивільного позову відсутні.
Також, як зазначає апелянт, наявні достатні підстави вважати, що речові докази - посіви гречки, відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України - є матеріальними об`єктами, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: об`єктивної сторони злочину - самовільного зайняття земельної ділянки, яке полягає у протиправному використанні земель державної власності (предмету злочину) у своїх потребах, з метою отримання прибутку, шляхом засівання сільськогосподарською культурою гречки, яка у даному кримінальному провадженні визнана речовим доказом.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду про зміст оскарженого судового рішення, з коротким викладом доводів апеляційної скарги, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав зазначених у ній, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя, відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням процесуальних норм та на підставі наявних матеріалів, дійшов вірного висновку, що слідчим, прокурором не надано слідчому судді жодних доказів того, що існують обставини, які б підтверджували, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі земельної ділянки із посівами сільськогосподарської культури.
Слідчим суддею враховано, що в матеріалах кримінального провадження є копії договорів (угод), за умовами яких треті особи користуються спірною земельною ділянкою з відома ДП «Агроспецсервіс», з чим погоджується колегія суддів.
За таких обставин, доводи апелянта про те, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки доказам у їх сукупності, що призвело до винесення необґрунтованого рішення, не заслуговують на увагу.
З огляду на викладене, колегія суддів визнає, що при розгляді клопотання порушень кримінального процесуального закону не встановлено, отже, підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги прокурора, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.407, ст.418, ст.422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 39,6312 га з кадастровим номером :04:035:0001, з розташованими в її межах посівами гречки у кримінальному провадженні №0000039 від 10 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2