УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/2549/16-к

Провадження № 1-кс/638/717/18
20.02.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000020 від 13 січня 2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, капітана, офіцера бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
19.02.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000020 від 13 січня 2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19.02.2018 прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 до Дзержинського районного суду м. Харкова подано клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування внесеного клопотання прокурор посилається на те, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000020 від 13.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідування встановлено, що капітан ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, та проходячи її на посаді офіцера бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 129-130, 216-220 статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи з метою тимчасово ухилитись від військової служби, 05 серпня 2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин, до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та станом на теперішній час продовжує ухилятись, тобто підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
12.06.2015 року лейтенанта ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України.

Систематично протягом грудня 2017 року січня 2018 року направлялись за місцем проживання ОСОБА_4 повістки про виклик останнього до органу досудового розслідування із зазначенням номеру мобільного телефону процесуального керівника, однак останній жодного разу на виклик не прибув, про причини неявки не повідомляв.

02.02.2017 року отримано відомості з ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_4 за місцем реєстрації довгий період не з`являвся.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, що відповідно до ст. 280, 281 КПК України є підставою для оголошення його розшуку та зупинення досудового розслідування.

Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, останнього оголошено у розшуку 12.06.2015 року.
У зв`язку із вищевикладеним, прокурором направлено клопотання до слідчого судді про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Слідчим суддею встановлено, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000020 від 13 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України.
Згідно вимог статті 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Статтею 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу . Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Таким чином, на підставі статті 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, наведена вище правова норма передбачає наявність у ОСОБА_4 процесуального статусу підозрюваного.
Стаття 42 КПК України визначає правовий статус особи, яка є підозрюваною.
Відповідно до частини 1 статті 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
В матеріалах справи міститься повідомлення про підозру від 12.06.2015 року, яким ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України, однак отримання ним вказаного повідомлення матеріалами справи не підтверджується.
Так, відповідно до частини 2 статті 135 КПК України, в разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Матеріали справи містять копію повідомлення про складання відносно ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру з додатками: повідомлення про підозру, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. З рукописного тексту вбачається, що даний лист з додатками для передачі вказаному військовослужбовцю отримала уповноважена особа військової частини НОМЕР_1 , однак матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про фактичну передачу зазначених документів ОСОБА_4 . Тобто, матеріалами справи не підтверджується належне повідомлення останнього про підозру. Не надано доказів і про те, що зареєстрованим місцем проживання останнього є АДРЕСА_1 , відправлення йому повісток про виклик до слідчого та вручення останньому їх за правилами частини 2 статті 135 КПК України, доказів направлення ОСОБА_4 повідомлення про підозру та її вручення за правилами частини 1 статті 278 та частини 2 статті 135 КПК України.
Окрім того, відповідно до статті 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Крім того, суду не надано доказів, які б, відповідно до положень частини 4 статті 189 КПК України, свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_4 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені в статті 177 цього Кодексу.
Так, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про направлення постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 12.06.2015 року для виконання відповідним органам. Викладене ставить під сумнів належне виконання розшукових дій щодо ОСОБА_4 . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 складено прокурором 12.06.2015 року, і цього ж дня прокурором винесена постанова про оголошення підозрюваного в розшук. Враховуючи невеликий проміжок часу між оголошенням підозри і оголошенням підозрюваного в розшук, можна зробити висновок, що заходи, направлені на встановлення перебування підозрюваного за адресою реєстрації, військовою прокуратурою були вжиті в недостатньому обсязі або не вживались взагалі, в зв`язку з чим висновок прокурора про переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування є передчасним.
Таким чином, враховуючи викладене, відсутність у суду будь-яких даних щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про підозру, про його обізнаність щодо проведення відносно нього досудового розслідування, відсутності достатніх даних, які б свідчили, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для здійснення приводу ОСОБА_4 з метою обрання запобіжного заходу.
Окрім того, враховуючи те, що прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення розгляду поданого клопотання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, що унеможливлює його розгляд за відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення обставин, в зв`язку з якими останній звернувся до суду, діючим КПК України в свою чергу не передбачено відкладення або перенесення розгляду клопотання у зв`язку з неявкою прокурора без поважних причин до слідчого судді, тому в задоволені клопотання належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 187,189, 190, 372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000020 від 13 січня 2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: