Справа № 520/9663/16-к
Провадження № 1-кс/520/1728/16
УХВАЛА
15.08.2016 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 22.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч. 3 ст. 190 КК України, щодо заволодіння шахрайським шляхом автомобілем «Toyota RAV4» р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи, вказавши, що автомобіль визнаний речовим доказом.

Представник та власник заперечували на задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність підстав для арешту автомобіля.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, представника та власника, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям , зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Автомобіль «Toyota RAV4» р/н НОМЕР_1 є об`єктом злочинного посягання, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованих підстав для арешту автомобіля «Toyota RAV4» р/н НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження та використання, з подальшим розміщенням автомобіля на майданчику біля Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota RAV4» р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження, розпорядження і використання вказаного автомобіля власником та іншими особами, з подальшим зберіганням на майданчику біля Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул..Філатова, 15-а.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1