11-кп/775/275/2017(м)
241/394/17

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе, Мангушського району Донецької області, не одруженого, раніше судимого: 1) 19.05.2010 р. Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч.ч. 1, 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнено умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 8 місяців 13 діб; 2) 23.03.2016 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від основного покарання з іспитовим строком 3 роки; 3) ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24.02.2017 р. вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2016 р. змінено і із резолютивної частини вироку виключено посилання про остаточне визначення покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі як зайве, в інший частині вирок залишено без змін, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, -
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, 28 січня 2017 року близько о 20:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , розбив скло вікна вказаного будинку та проник всередину, де таємно викрав належний ОСОБА_8 металевий прут с гайками та різьбою на суму 400 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Признаючи ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, суд в порушення вимог ст. 71 КК України не врахував вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2016 р. і не застосував положення вимог ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначити покарання на підставі ст. 71 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.
Проте, при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання суд першої інстанції порушив вимоги ст. 71 КК України, згідно якої остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Злочин, за який ОСОБА_7 засуджено оскаржуваним вироком, вчинено ним в період іспитового строку за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2016 р.
Отже, остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків має бути призначено у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Таким чином, вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 остаточного покарання підлягає скасуванню і в цій частині слід постановити новий вирок.
Колегія суддів вважає необхідним на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2016 р. та на підставі ч. 4 ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України колегія суддів, -
ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 13 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 3 КК України призначити покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2016 р. та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

.

Судді: