ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/847/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011297 від 22.10.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозове Деражнянського р-ну Хмельницької обл., українця, громадянина Республіки Казахстан, з неповною середньою освітою, неодруженого, неофіційно працюючого різноробочим, без місця реєстрації на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.04.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 22.10.2017 року, приблизно о 14 год. 50 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Півціни на все», що по пр. М. Бажана, 1-О в м. Києві, де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_6 , умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою викрадення чоловічої куртки «90286 в асс», вартістю 250 грн. 00 коп. (без ПДВ), одягнув вказану куртку на себе, поверх якої одягнув свою куртку. Після чого, не розрахувавшись за вказаний товар, утримуючи його на собі, ОСОБА_5 , пройшовши касову зону, направився до виходу з магазину, виконавши таким чином всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було завершено з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_5 було помічено та зупинено працівниками охорони вказаного магазину.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, в жовтні минулого року, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Півціни на все», керуючись корисливим умислом, взяв чоловічу куртку, яку одягнув на себе, під куртку, що була на ньому, після чого направився до виходу з магазину, проте при спробі вийти з магазину з неоплаченим товаром був затриманий працівниками охорони.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що тяжких наслідків не настало, все майно залишилось у власності потерпілого, а також відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який негативних характеристик немає, неофіційно працює, на спеціальних обліках не перебуває, не працює, в судовому засіданні обіцяв в подальшому не допускати противоправної поведінки.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим так і іншими особами, є призначення покарання у виді штрафу в межах, встановлених санкцією частини статті.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.
Речові докази, а саме:
- чоловічу куртку «90286 в асс», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у власності останнього;
- диск «СD-R MastAK» - зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя