Справа № 644/ 6420 /17
н/п 1-в/644/ 773 /17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого дитину 2012 року народження, раніше неодноразово судимого: 17.09.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.05.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяці позбавлення волі; 21.03.2012 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 6 днів; 12.10.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання за даним вироком з 19.02.2016 року; засудженого 05.09.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання рахується з 19.02.2016 року, з дня затримання обвинуваченого за вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2012 року, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.03.2017 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2016 року змінено, покарання за ч. 2 ст. 185 КК України зменшено до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2012 року у виді 2 років позбавлення волі і остаточно призначено до відбування покарання 4 роки позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.03.2017 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 06.09.2016 року по 14.03.2017 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі, початок строку відбування покарання 19.02.2016 року, кінець строку відбування покарання 07.07.2019 року, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року.

Засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити. Справу просив розглядати без його участі.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував з тих підстав, що засуджений має більше двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, а також на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» відбув менше половини призначеного строку основного покарання.
Суд вислухавши думку прокурора, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ ХВК №43, призначене на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 14.03.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів особової справи, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий: 17.09.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.05.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяці позбавлення волі; 21.03.2012 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 6 днів; 12.10.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання за даним вироком з 19.02.2016 року, з дня затримання обвинуваченого за вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2012 року.

Таким чином, ОСОБА_4 в силу ст. ст. 12, 89 КК України має судимість за скоєння умисного тяжкого злочину, яка не знята та не погашена в установленому законом порядку (ч. 2 ст. 186 КК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Згідно ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно ч. 2 вказаної статті, судимість має правове значення в разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до положень вказаної статті, строки і правові наслідки судимості визначаються окремо щодо кожного злочину. При вчиненні кількох злочинів, судимість виникає щодо кожного із них, тобто особа може мати одночасно кілька судимостей. При цьому вони можуть відрізнятися за тривалістю і правовим змістом.

Відповідно до п. 8 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч. 1 ст. 90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного та додаткового покарання.

Згідно ч. 5 вказаної статті, якщо особа, що відбула покарання до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на час розгляду даного клопотання є засудженим у тому числі і за тяжкий злочин призначений за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.09.2008 року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, та на день набуття чинності вказаним Законом не відбув ? частини призначеного 14.03.2017 року ухвалою апеляційного суду Харківської області покарання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 9, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 3, 4, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб з дня проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1