Cправа№646/645/18
Провадження№1-кп/646/645/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000033 від 05.01.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Кулиничі, Харківського р-ну, Харківської обл., українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 19.03.2015 Червонозаводським районим судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року, приблизно о 17-00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я " ОСОБА_5 ", з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пройшли на територію виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Харків» регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», звідки викрали чотири гальмівні колодки для електропоїзду серій ЕР-2, ЕР-2Р, типу "Ф", вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №161 від 15.01.2018 - 900 грн., які поклали, у два білих мішки. Після чого, ОСОБА_4 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_5 », взяли вказані мішки та попрямували до виходу з території ВП «Моторвагонне депо Харків», однак не змогли довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки вони були зупинені та викриті працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.15 ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, не працюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Проаналізувавши зазначені обставини, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, висловлену під час судових дебатів, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підстав ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у загальній сумі 429,00 грн.

Речовий доказ: чотири гальмівні колодки для електропоїзду серій ЕР-2, ЕР-2Р, типу "Ф"- передані на відповідальне зберігання виробничому підрозділу "Моторвагонне депо Харків" регіональної філії "Південна залізниця" публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця"- залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1