Справа № 738/1544/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1074/2017
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та скорочено йому на половину термін невідбутої частини покарання.

В обґрунтування ухваленого рішення судом зазначено, що обмежень, щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» по відношенню до ОСОБА_8 немає, так як строк відбування покарання засудженим обчислюється з 08 вересня 2017 року, а Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності з 07 вересня 2017 року, тобто відповідно до ст. 1 даного Закону засуджений ОСОБА_8 має право на застосування відносно нього норм даного Закону.

Не погодившись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання. Звертає у вагу на те, що суд першої інстанції, не зважаючи на те, що строк відбування покарання відносно ОСОБА_8 рахується з 08 вересня 2017 року, а Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07 вересня 2017 року, а тому безпідставно застосував норму ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона є самостійною, а її дія не поширюється на ст. 7 даного Закону, відповідно до якої, засуджений на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» повинен був відбувати покарання у виді обмеження волі, або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подані ним апеляційні вимоги, засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які не погодились з поданою апеляційною скаргою прокурора та вважають рішення суду першої інстанції цілком обґрунтованим та законним, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про амністію у 2016 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, зі змісту вказаних положень Закону вбачається, що скорочення невідбутої частини покарання, передбачене ст. 7 Закону, може бути застосоване до засуджених осіб лише у випадку, коли вони на день набрання чинності вказаним Законом (07 вересня 2017 року) були засудженими та вже відбували покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 з 08 вересня 2017 року відбуває покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області, що набрав законної сили, за яким його засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі.

Отже, станом на 07 вересня 2017 року, тобто на момент набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_8 призначене йому судом першої інстанції покарання ще не відбував, у зв`язку із чим, на думку колегії суддів, у суду першої інстанції, який розглянув клопотання засудженого ОСОБА_8 про скорочення йому наполовину невідбутої частини покарання, не було підстав для його задоволення.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає неправильним прийняте рішення місцевого суду щодо скорочення ОСОБА_8 наполовину невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році», та приходить до висновку про необхідність його скасування, оскільки висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

В задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування щодо нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4