Номер провадження № 1-кп/243/536/2017

ВИРОК

Іменем України
«11» жовтня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

- прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

- обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

- захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002060 від 06 серпня 2015 року та № 0000726 від 19 серпня 2015 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Апеляційного суду Донецької області 19 червня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22 травня 2008 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 187 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і шість місяців. Звільнився 20 березня 2015 року на підставі відбуття строку покарання;

- 30 травня 2017 року колегією суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівки Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, інвалідом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 03 листопада 2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 15, 185 ч. 3, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і три місяці. Звільнився 06 листопада 2013 року на підставі відбуття строку покарання;

- 30 травня 2017 року колегією суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області за ст. 260 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
15 серпня 2015 року приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_8 проходив по вул. Чубаря м. Слов`янська, де побачив біля будинку № 8-А по вул. Чубаря м. Слов`янська автомобіль ВАЗ 2107, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 та який був тимчасово залишений останньою без нагляду.

В цей час у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 з метою проникнення у салон автомобілю ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 пішов до місця свого мешкання, за адресою АДРЕСА_5 , де узяв металеві ножиці, та повернувшись до вказаного автомобілю, приблизно о 24.00 годині 15 серпня 2015 року ножицями пошкодив замок на передній двері водія автомобілю.

Продовжуючи свій протиправний умисел, 16 серпня 2015 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що його дії залишаться непоміченими, будучи раніше судимим за корисливий злочин та маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи протиправний характер своїх дій, протиправно, всупереч волі власника ОСОБА_14 , при відсутності офіційних документів, що дають право керувати транспортним засобом, і без згоди власника на керування транспортним засобом, відкрив передні двері водія вказаного автомобілю, сів за кермо, замкнув дроти на рульовій колонці автомобіля, тим самим привівши двигун автомобіля в дію, та всупереч волі потерпілого почав рухатися на ньому у бік вул. Чубаря м. Слов`янська, тим самим незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2107, 1990 року випуску номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 вартістю 32640,00 грн. Проїхавши декілька метрів від будинку № 8-А по вул. Чубаря м. Слов`янська ОСОБА_8 зупинився з приводу того, що двигун автомобілю перестав працювати.

В цей час до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_9 , який побачив останнього в стані алкогольного сп`яніння та запропонував відвезти ОСОБА_8 , на що останній погодився та пересів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_9 сів за кермо автомобілю ВАЗ 2107, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 при цьому двигун автомобіля працював. Після чого ОСОБА_8 з ОСОБА_9 на викраденому автомобілі з місця вчинення злочину втекли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

16 серпня 2015 року приблизно о 01.10 годин ОСОБА_9 проходив по вул. Чубаря м. Слов`янська, де побачив свого раніше знайомого ОСОБА_8 , який перебував в автомобілі ВАЗ -2107, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , у стані алкогольного сп`яніння. В цей час, ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за корисливий злочин та маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом, запропонував відвезти ОСОБА_8 , на що останній погодився.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 16 серпня 2015 року приблизно о 01.10 годині ОСОБА_9 , розуміючи протиправний характер їх дій, протиправно, всупереч волі власника ОСОБА_14 , при відсутності офіційних документів, що дають право керувати транспортним засобом і без згоди власника на керування транспортним засобом, відкрив передні двері водія вказаного автомобілю, сів за кермо та всупереч волі потерпілого почав рухатися на ньому у бік вул. Чубаря м. Слов`янська, тим самим незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2107, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 вартістю 32640,00 грн. Після чого ОСОБА_9 з ОСОБА_8 на викраденому автомобілі з місця вчинення злочину втекли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

У скоєнні вказаного кримінального правопорушення обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 викриваються наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 не визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України та суду пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. 16 серпня 2015 року він із знайомими та ОСОБА_8 вживали спиртні напої на подвір`ї будинків АДРЕСА_6 та АДРЕСА_6 . Через деякий час пішов до аптеки, а коли повернувся на подвір`ї, між кафе «Елки палки» та будинком № 8 побачив, що ОСОБА_8 їхав на автомобілі та двигун зупинився. Оскільки ОСОБА_8 був дуже п`яний, він запропонував відвезти його, на що той погодився та пересів на переднє пасажирське сидіння, а він сів за кермо автомобіля, дроти на рульовій колонці були замкнені, двигун працював. Вони їздили містом, автомобіль пошкодили, після чого залишили на вулиці у приватному секторі та на таксі повернулися додому. У нього була відсутня змова з ОСОБА_8 на заволодіння вказаним автомобілем та не виникло питань звідки у ОСОБА_8 автомобіль. Йому на той час не було відомо кому належить автомобіль ВАЗ -2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 і ОСОБА_8 його про це не повідомляв. Коли він сів до автомобілю, він уже був заведений і двигун працював, оскільки його завів ОСОБА_8 . Коли вони тронулися, він зразу став їхати у напрямку центра міста, а потім поїхали туди, де ОСОБА_8 раніше зберігав автомобіль і він знав це місце. Він не цікавився у ОСОБА_8 кому належить цей автомобіль. Вони доїхали недалеко від вул. Чернишевського, автомобіль заглох і вони його доштовхали до того місця, де потім автомобіль було виявлено. Закрили двері автомобіля за допомогою фіксатора на дверях.

Позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди він не визнає.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що йому не було відомо кому належить автомобіль, що ОСОБА_8 незаконно заволодів автомобілем, в сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення обвинуваченого надуманими, такими, що не відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком спростовуються зібраними по справі доказами, суд розцінює ці показання, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та суду пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. 15 серпня 2015 року вночі після розпиття спиртних напоїв із знайомими та ОСОБА_9 , з яким він мешкає в одному гуртожитку, побачив на подвір`ї будинку по АДРЕСА_7 легковий автомобіль, що належав потерпілій ОСОБА_14 , в якому з метою крадіжки речей, пошкодив вхідні двері та із салону автомобіля викрав авто магнітолу з двома колонками, які відніс до кімнати. Після цього вирішив заволодіти цим автомобілем, сів до салону автомобіля, замкнув дроти під рульовою колонкою, для приведення двигуна у дію, після цього автомобіль під його керуванням проїхав декілька метрів та зупинився. Він сказав ОСОБА_9 , який проходив мимо, що катається, той запропонував йому допомогти, на що він погодився та пересів на переднє пасажирське місце, а ОСОБА_9 сів на місце водія. Вони з ОСОБА_9 на автомобілі їздили містом, пошкодили автомобіль, потім залишили машину на одній з вулиць та повернулися додому.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся. Позовні вимоги потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди він визнає в повному обсязі.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 в сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення обвинуваченого правдивими, такими, що відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком узгоджуються з зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ), яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернувся до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі за участю її захисника адвоката ОСОБА_16 . Просить суд задовольнити її цивільний позов в повному обсязі (том 2,а.с.44, том 4 а.с.116)).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що знає обвинувачених візуально, особисто не знайомий. В 2015 році він працював у службі таксі і підвозив цих людей з району залізничного вокзалу до центру міста. Це ще була тепла пора року. Його автомобіль знаходився на стоянці біля залізничного вокзалу, в районі магазину «Привокзальний» Відвозив обвинувачених на вул. Комунарів до крамниці «Пятак». Обвинувачені перебували у стані алкогольного сп`яніння, про що вони розмовляли, він не знає.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що між нею та обвинуваченими стосунки дружні. Познайомилася з ними два роки тому. Що відбувалося в день 15 серпня 2015 року вже не пам`ятає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , показань обвинуваченого ОСОБА_9 , показань свідків, провина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 16 серпня 2015 року вбачається, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, що розташована навпроти другого під`їзду в будинку АДРЕСА_6 . На даній місцевості розташовується два автомобілі Фольсваген Таурег та ЗАЗ Славута на відстані приблизно 5 метрів між ними. В ході огляду ОСОБА_14 вказала, що автомобіль ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_3 , знаходився між ними. Більше оглядом нічого не виявлено (т.2, а.с.155).

Із Протоколу огляду місця події від 16 серпня 2015 року вбачається, що об`єктом огляду є автомобіль ВАЗ-2107 в кузові бежевого кольору, державний номер НОМЕР_3 , що розташований біля будинку № 39 по провулку Чернишевського в м. Слов`янську Донецької області. На момент огляду двері автомобіля відкриті, відкритий капот, відкритий багажник. При огляді під капотом на кузові є номер НОМЕР_4 та виявлена металева пластинка з надписами «ХТА210700Е0055532, 1460kg, 2760kg, 1-690kg, 2-850kg. Під капотом не виявлений акумулятор, клеми від`єднанні, в системі відсутнє пальне та охолоджувальна рідина. В салоні автомобіля виявлено частину карданного валу. В багажнику виявлено речі - куртка, пластикова пляшка. Автомобіль має пошкодження заднього номеру на бампері. Переднє праве колесо спущено. Відсутнє запасне колесо в багажнику. В багажнику виявлено пакет з деталями на електрокосарку з змінним пластиком. В ході огляду всі поверхні автомобіля були оброблені дактилоскопічним порошком та нічого не було виявлено. Автомобіль вилучено та передано під гарантійне збереження потерпілій ОСОБА_14 (т.2, а.с.160-162).

Із Розписки від 16 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_14 отримала від співробітників поліції приналежний їй автомобіль ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_3 , 1990 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_1 , який зобов`язується зберігати до прийняття рішення по справі (т.2, а.с.164).

Із Висновку судової автотоварознавчої експертизи № 183 від 17 серпня 2015 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту (без урахування коеф. фіз. зносу деталей) автомобіля ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_3 , на момент проведення автотоварознавчої експертизи складає 11798,25 грн. (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім грн. 25 коп.). Вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_3 , на момент проведення автотоварознавчої експертизи складає 8655,25 грн. (вісім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять грн. 25 коп.). Ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_3 , на момент незаконного заволодіння (16.08.15), з урахуванням його технічної справності та цілісності (без урахування пошкоджень) складає 32640,00 грн. (тридцять дві тисячі шістсот сорок грн. 00 коп.) (т.2, а.с.168-174).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 22 серпня 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_9 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: підозрюваний ОСОБА_19 вказав на місце у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_8 , де він 15 серпня 2015 року спільно з ОСОБА_8 та іншими особами розпивав спиртні напої. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав місце, між під`їздами № 1 та АДРЕСА_9 , де він сидячи на вказаній лавці 16 серпня 2015 року побачив ОСОБА_8 , який запропонував з ним покататися та спрямовував до автомобілю ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 який знаходився поруч, та яким вони незаконно заволоділи. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав напрямок куди ОСОБА_8 на викраденому автомобілі ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 поїхав. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав напрямок куди він пішов 16 серпня 2015 року, вдовж будинку АДРЕСА_6 , до ОСОБА_8 , який на викраденому автомобілі ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , знаходився у бокової сторони будинку АДРЕСА_6 . Підозрюваний ОСОБА_19 вказав на місце, між будинком № 8 по вул. Чубаря м. Слов`янська та приміщенням бару, що раніше мав назву «Елки-палки», де знаходився ОСОБА_8 на викраденому автомобілі ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , та двигун автомобілю перестав працювати, до якого 16 серпня 2015 року він підійшов та наказав пересісти ОСОБА_8 з місця водія, на місця пасажира, а сам сів за кермо авто та продовжив рух на викрадену автомобілі по місту. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав напрямок, куди він 16 серпня 2015 року, знаходячись за кермом викраденого автомобіля ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , поїхав спільно з ОСОБА_8 , з метою покататися по місту. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав на місце, біля перехрестя вул. Калинина та вул. Чубаря м. Слов`янська, напроти магазину «Фуршет», де ОСОБА_8 наказав 16 серпня 2015 року, коли він знаходився за кермом викраденого ними автомобілю ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , вийти з його салону, після чого ОСОБА_8 пересів за кермо вказаного автомобілю, проїхавши коло, повернувся до нього, який сів у салон вказаного автомобілю, після чого спільно на автомобілі вони поїхали по вулицям міста, у напрямку залізничного вокзалу. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав на місце, між дворами будинків № 94 та № 96 по вул. Володарського м. Слов`янська, де 16 серпня 2015 року, він спільно з ОСОБА_8 проводили замінну колесу в автомобілі ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , яким незаконно заволоділи 16 серпня 2015 року. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав на місце, поблизу будинку № 21 по пров. Чернишевського м. Слов`янська, де під час поїздки 16 серпня 2015 року на викраденому спільно з ОСОБА_8 автомобілі ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , відірвався карданний вал. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав на місце, біля двору буд № 39-а по пров. Чернишевського м. Слов`янська, де він спільно з ОСОБА_8 залишили викрадений ними 16 серпня 2015 року автомобіль ВАЗ 2107, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , у зв`язку з тим, що він знаходився у не працюючому стані. Підозрюваний ОСОБА_19 вказує на гуртожиток, за адресою АДРЕСА_10 , де проживає він та ОСОБА_8 , і куди ОСОБА_8 15 серпня 2015 року приніс автомагнітолу ««Sony-IІPINE» «CDX-550U, SPS-69395» з 2 акустичними колонками, викрадені з автомобіля, що належить ОСОБА_14 . Підозрюваний ОСОБА_19 вказав на місце у холі у кім. № 22,23 гуртожитка, за адресою: м. Слов`янськ, вул. Комунарів № 53-а, де ОСОБА_8 15 серпня 2015 року поклав на збереження викрадені останнім з автомобіля автомагнітолу ««Sony-IlPINE» «CDX-550U, SPS-69395» з 2 акустичними колонками, що належить ОСОБА_14 та залишив їх на збереження. Підозрюваний ОСОБА_19 вказав на кім. № 22,23 гуртожитка, за адресою: АДРЕСА_10 , куди його співмешканка принесла автомагнітолу ««Sony-IlPINE» «CDX-550U, SPS-69595» з 2 акустичними колонками, що належить ОСОБА_14 (т.2, а.с.226-232).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 22 серпня 2015 року з участю підозрюваного ОСОБА_9 був проведений без додержання вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме Протокол слідчого експерименту у порушення вимог ст. 104 частини 3 КПК України не містить ім`я та по батькові понятого ОСОБА_20 , дати народження та його місця проживання ( том 2 а.с. 226). Відсутній підпис цієї особи безпосередньо під Протоколом зазначеної слідчої дії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 22 серпня 2015 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України не є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порушення порядку, встановленому КПК України.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 22 серпня 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_21 та в присутності двох понятих показав місце вчинення злочину та розповів про фактичні обставини його вчинення. Так, 15 серпня 2015 року після вжиття спиртних напоїв з ОСОБА_9 та іншими особами на подвір`ї буд. АДРЕСА_11 він повертався додому через подвір`я буд. АДРЕСА_12 , де побачив навпроти під`їзду №2 буд. АДРЕСА_6 автомобіль ВАЗ бежевого кольору, з салону якого він вирішив вчинити крадіжку. 15 серпня 2015 року приблизно о 23 годині 00 хвилин він у гуртожитку за місцем свого мешкання взяв металеві ножиці, повернувся до вказаного автомобіля, та за допомогою ножиць відкрив замок на дверях автомобіля, після чого проник до салону, де викрав автомагнітолу та дві акустичні колонки, які відніс до гуртожитку, на другий поверх до холу, де знаходилась кімната, в якій мешкав ОСОБА_9 та залишив їх на зберігання на полиці у вказаному холі.

Після цього він, повертаючись додому, проходячи повз подвір`я буд. АДРЕСА_6 , де побачив ОСОБА_9 та інших осіб, які вживали спиртне, також вжив разом з ними спиртне, після чого запропонував ОСОБА_9 поїхати з ним покататись.

Після цього він відійшов на кілька метрів, підійшов до автомобілю, з якого раніше вчинив крадіжку, сів до салону автомобіля, замкнув проводи під рульовою колонкою та привів до дії двигун автомобіля, ввімкнув задню швидкість, від`їхав кілька метрів ( наблизившись до ОСОБА_9 ), після чого він поїхав скрізь подвір`я будинків АДРЕСА_6 та АДРЕСА_6 в бік колишньої закусочної «Елки Палки» біля будинку №8 по вул. Чубаря м. Слов`янська Донецької області. Під`їхавши до неї, перед виїздом на проїзжу частину дороги вул. Чубаря м. Слов`янська Донецької області він заїхав до ями на тротуарі, у зв`язку з чим двигун автомобіля припинив роботу. Він знаходився в салоні автомобіля, намагався привести у дію двигун шляхом замикання проводів під рульовою колонкою та через кілька хвилин побачив ОСОБА_9 , який підійшов до автомобілю, обійшов його з передньої частини, відкрив передні двері водія, сказав йому «Ти нетверезий, дай я сяду за кермо». На це він погодився, переліз на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_9 сів на сидіння водія, після чого замкнув між собою проводи під рульовою колонкою, запрацював двигун автомобіля, після чого він виїхав на проїзжу частину вул. Чубаря м. Слов`янська Донецької області. Через деякий час вони з ОСОБА_9 їздили на вказаному автомобілі по місту Слов`янську Донецької області, міняючи один одного за кермом автомобіля, до того, поки не відірвався карданний вал, який вони поклали до салону автомобіля та доштовхали автомобіль до будинку АДРЕСА_7 , де й залишили його, після чого пішли додому. (том 2 а.с. 218-225).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 22 серпня 2015 року з участю обвинуваченого ОСОБА_8 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_21 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності захисника обвинуваченого, двох понятих.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України « До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 22 серпня 2015 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Постанови про закриття кримінального провадження від 06 червня 2016 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 11 квітня 2016 року, закрити у зв`язку з відсутністю в діях працівників Слов`янського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області, ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. ( том 3 а.с. 150-153). Будь- яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що відносно обвинувачених після їх затримання 16 серпня 2015 року працівники карного розшуку застосовували до них фізичне насилля в службових кабінетах карного розшуку Слов`янського відділу міліції обвинувачені в судовому засіданні не надали і на їх наявність не посилаються.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинувачених повністю доведено, а вчинене обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вірно кваліфіковано за ст. 289 ч. 2 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При визначенні міри покарання обвинуваченим у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченими, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь їх суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинувачених.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_8 щиросердно розкаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, посередньо характеризується за місцем мешкання, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_9 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, посередньо характеризується за місцем мешкання, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_9 нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» «Вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я потерпілого (витрат на лікування, посилене харчування, протезування, сторонній догляд, поховання тощо), суди повинні керуватися відповідним цивільним законодавством і виходити з роз`яснень із цих питань, які містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» з наступними змінами.

Вирішуючи питання стосовно цивільного позову потерпілої ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ) в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає, що він підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

У відповідності до ст. 1166 ЦК України - Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що в свою чергу тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, є обов`язковою підставою деліктної відповідальності. в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, є обов`язковою підставою деліктної відповідальності. г) вина.

В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2015 року обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ), незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ) спричинено матеріальну шкоду у розмірі 11798,25 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобілю), яка потерпілою документально підтверджена (т.2,а.с.168-173), а оскільки вказана матеріальна шкода знаходиться у прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинувачених, то суд вважає, що з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь потерпілої ОСОБА_14 ( після укладення шлюбу ОСОБА_15 ) слід стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 11798,25 грн., задовольнивши повністю її позовні вимоги в цій частині.

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України « Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…».

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди зазначено, „ що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема:... в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина.

Обов`язкової підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки 16 серпня 2015 року обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ) - незаконне заволодіння транспортним засобом, то суд вважає, що спричинення моральної шкоди потерпілій мало місце.

Вчинене ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінальне правопорушення потягло за собою сильні переживання та страждання, потерпіла ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ) відчувала моральне страждання та продовжує їх відчувати і на теперішній час у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів по відношенню до неї, а також в моральних стражданнях, які вона відчуває у зв`язку з пошкодженням її майна. Тим більше, що в неї було призначено шлюб на 22 серпня 2015 року, а незаконно заволодів її автомобілем до шлюбу обвинувачені, залишили її можливості використовувати транспортний засіб для обслуговування свадьби та вона вимушена була докласти додаткові зусилля для організації свого життя, залучати автомобіль з іншої сторони та нести додаткові витрати.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодуванні їй моральної шкоди підлягають задоволенню частково і стягненню моральної шкоди у розмірі 10000 грн. на її користь в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що на думку суду, буде відповідати перенесеним потерпілою моральним стражданням і переживанням.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Головного Управління МВС України в Донецькій області Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи №203 від 07 вересня 2015 року проведеної в кримінальному провадженні №0002060 складають 306 грн 90 коп (том 2 а.с. 180 ).

Речові докази по справі: вилучений автомобіль ВАЗ-2107, 1990 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0002060 від 16 серпня 2015 року на підставі Постанови слідчого від 16 серпня 2015 року, що зберігається у потерпілої ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ) - після набуття вироком чинності - у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України залишити у потерпілої ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ).

Речові докази по справі: вилучені 16 серпня 2015 року автомагнітолу «Sony- IIPINE» «CDX-550 U, SPS-69395» та дві акустичні колонки, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0002060 від 16 серпня 2015 року на підставі Постанови слідчого від 17 серпня 2015 року, що зберігаються в Слов`янському відділі ГУ Національної поліції в Донецькій області - після набуття вироком чинності - у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України передати потерпілій ОСОБА_14 (після укладення шлюбу ОСОБА_15 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_13 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону за цим вироком у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_22 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного на підставі Ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2017 року більш суворим, призначеним за цим вироком - позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_22 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 26 серпня 2015 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк остаточного покарання, обраного за сукупністю злочинів, повністю зарахувати покарання, відбуте за Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2017 року.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, чинній станом на 20 червня 2017 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_22 в строк відбування покарання строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з 26 серпня 2015 року до набрання чинності Закону України № 2046 VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», а саме до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_22 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції».

Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону за цим вироком у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_23 призначити шляхом часткового складання призначених покарань: покарання, призначеного за цим вироком та покарання, призначеного на підставі Ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2017 року - позбавлення волі на строк п`ять років і один місяць без конфіскації майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_23 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 25 серпня 2015 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк остаточного покарання, обраного за сукупністю злочинів, повністю зарахувати покарання, відбуте за Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2017 року.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, чинній станом на 20 червня 2017 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_23 в строк відбування покарання строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з 25 серпня 2015 року до набрання чинності Закону України № 2046 VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», а саме до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_23 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції».

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, РНОКПП: невідомий, який не має місця реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_4 солідарно на користь ОСОБА_24 (до укладення шлюбу ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_13 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11798,25 грн. (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 25 коп.), у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави витрати по проведенню Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного Управління МВС України в Донецькій області МВС України судової дактилоскопічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні №0002060 Висновок № 203 від 07 вересня 2015 року - 153 грн 45 коп (сто п`ятдесят три грн 45 коп).

Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, РНОКПП: невідомий, який не має місця реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_4 солідарно на користь держави витрати по проведенню Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного Управління МВС України в Донецькій області МВС України судової дактилоскопічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні №0002060 Висновок № 203 від 07 вересня 2015 року 153 грн 45 коп (сто п`ятдесят три грн 45 коп).

Речові докази по справі: вилучений автомобіль ВАЗ-2107, 1990 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0002060 від 16 серпня 2015 року на підставі Постанови слідчого від 16 серпня 2015 року, що зберігається у потерпілої ОСОБА_14 - у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України залишити у потерпілої ОСОБА_15 ( до укладення шлюбу ОСОБА_14 ).

Речові докази по справі: вилучені 16 серпня 2015 року автомагнітолу «Sony- IIPINE» «CDX-550 U, SPS-69395» та дві акустичні колонки, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0002060 від 16 серпня 2015 року на підставі Постанови слідчого від 17 серпня 2015 року, що зберігаються в Слов`янському відділі ГУ Національної поліції в Донецькій області - у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України передати потерпілій ОСОБА_14 ( після укладення шлюбу ОСОБА_15 ).

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .