Справа № 456/877/18
Провадження № 1-кс/456/187/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 10.03.2018 р.,
встановив:
В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що 10.03.2018 року в Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області із заявою звернувся ОСОБА_5 , про те, що 09.03.2018 року поблизу ринку м. Стрий його побила невідома особа, після чого відкрито викрала два мобільні телефони марки «Nokia», три срібні перстені та гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 500 грн. 10.03.2018 року в кабінеті № 23 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області у гр. ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон марки « Nokia C2-01» ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки « Nokia 106.1» ІМЕІ: НОМЕР_2 , сім карту «МТС», два металевих перстні із зображенням орла, гаманець коричневого кольору та гроші в сумі 70 грн., що були визнані речовими доказами.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане слідчим клопотання та просить його задоволити, покликаючись на обставини, зазначені у ньому.

В судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому судом ухвалено рішення про розгляд клопотання у його відсутності, на підставі ч.3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який просив задоволити клопотання, перевіривши матеріали справи, якими слідчий обгрунтовує клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000360 відомості щодо якого внесені 10.03.2017 року за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, яке були визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 10.03.2018 року, слідчим не доведено потреби накладення арешту на майно потерпілого ОСОБА_5 , що може в майбутньому позбавити його можливості користування даними речами, вказане майно не є знаряддям вчинення злочину. Окрім цього, до клопотання не долучено документів, які підтверджують право власності на вказане майно.

З огляду на наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 132, 170, 173, ч. 1 ст. 237, 309, 372, 395 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 10.03.2018 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1