УХВАЛА
Іменем України
26.04.2018 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4

представника заявника- ОСОБА_5

особи відносно, якої розглядається заява- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд,-

встановив:
заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 звернувся в суд з заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В обґрунтування заяви покликається на те, що 12.10.2011 року постановою Франківського районного суду міста Львова застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

09.08.2016 року ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська змінено ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом і перевід її для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення з звичайним наглядом за місцем реєстрації.

З 15.09.2016 року перебуває на лікуванні в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» по теперішній час.
Ухвалами Франківського суду м.Львова від 07.02.2017 року, 23.06.2017 року та 28.12.2017 року ОСОБА_6 було продовжено примусові заходи медичного характеру.

За останні три місяці психічний стан хворої ОСОБА_6 залишається стабільним пацієнтка знаходиться в стані ремісії: поведінка впорядкована, настрій рівний. Маячних та суіцидальних думок не висловлює. Розлади сприйняття заперечує. Ознак агресивного та аутоагресивної поведінки не виявляє. Хвора ввічлива, коректна, охайна, охоче вступає в спілкування з лікарем, медичним персоналом, свідомими хворими. Зменшилися прояви емоційно-вольового дефекту: тепло зустрічає батька, цікавиться випискою, охоче включається в трудпроцеси в межах відділення, займається бісероплетінням. Свідомо приймає ліки, обговорює різні стратегії лікування. Критична до своєї хвороби і скоєного злочину. Отримувала лікування азапіном, солероном, проводилась підтримуюча психотерапія.

05.04.2018р. оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», яка дійшла висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.Просять заяву задоволити.

У судовому засіданні представник заявника КЗ ЛОКПЛ лікар психіатр ОСОБА_5 , підтримав заяву на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , просив її задоволити, покликаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» №18 від 05.04.2018р., відповідно до якого ОСОБА_6 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Захисник в судовому засіданні подану заяву підтримав, та пояснив, що у ОСОБА_6 покращився психічний стан та відбулись зміни у поведінці ОСОБА_6 ,а тому просить змінити її примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що її стан здоров`я покращився, вона вилікувалася та сама себе може самообслуговувати.
Прокурор заперечив щодо задоволення вказаної заяви, оскільки відповідно до ст. 92 КК України метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише обов`язкове лікування ОСОБА_6 , а також і запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь. В той же час заявником не доведено відсутність ризиків щодо вчинення за умови застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 нових суспільно небезпечних діянь. Просить відмовити у задоволенні такої заяви.
Дослідивши матеріали заяви, заслухавши думку представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікаря-психіатра), захисника, які підтримали згадану заяву, пояснення хворої, та думку прокурора яка заперечила проти задоволення заяви, суд приходить до висновку, що слід задоволити заяву з наступних підстав.
Постановою Франківського районного суду міста Львова від 12.10.2011 року за скоєне суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України, до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Згідно з ст.95 КК Українипродовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому лікуванні зі звичайним наглядом з 15.09.2016 року у КЗ Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні з приводу захворювання на підставі ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська 09.08.2016 року.
До ухвал Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2017р., 23.06.2017р. та 28.12.2017р. ОСОБА_6 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В результаті проведеного комплексного лікування, за останні три місяці психічний стан хворої ОСОБА_6 залишається стабільним пацієнтка знаходиться в стані ремісії: поведінка впорядкована, настрій рівний. Маячних та суіцидальних думок не висловлює. Розлади сприйняття заперечує. Ознак агресивного та аутоагресивної поведінки не виявляє. Хвора ввічлива, коректна, охайна, охоче вступає в спілкування з лікарем, медичним персоналом, свідомими хворими. Зменшилися прояви емоційно-вольового дефекту: тепло зустрічає батька, цікавиться випискою, охоче включається в трудпроцеси в межах відділення, займається бісероплетінням. Свідомо приймає ліки, обговорює різні стратегії лікування. Критична до своєї хвороби і скоєного злочину.

Таким чином внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування вдалося досягнути стану стабілізації процесу (значного послаблення хворобливого процесу) ОСОБА_6 , що свідчить про відсутність небезпеки для суспільства та самої себе.

05.04.2018 року гр. ОСОБА_6 оглянута на засіданні комісії лікарів-психіатрів, які дійшли висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру № 18 від 05.04.2018 року, який містить обґрунтування про необхідність зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що є підставою для зміни застосування таких примусових заходів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки в результаті змін в стані здоров`я ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 відпала потреба в примусовому лікуванні у психіатричній лікарні з звичайним наглядом, а тому її слід замінити на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст.92-95 КК України, ст. 512, 514 КПК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

ухвалив:
заяву задовольнити.
Змінити ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1