Провадження № 11-сс/780/183/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 21.03.2018

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 року м. Київ
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2018 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 19.11.2017 року близько 14 години 41 хвилин ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , в ході сварки, маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи ніж, наніс один удар в область грудної клітини зліва потерпілого ОСОБА_10 .

Як вбачається з ухвали слідчого судді, ОСОБА_8 підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.121 КК України.

13.03.2018 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 10.05.2018 року, включно.

Слідчий суддя ухвалене рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, відповідно до ст. 178 КПК України не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, пов`язаний з насильством, може здійснювати тиск на потерпілого та свідків, а отже є виправданим застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає реальними та існуючими.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник в апеляційній скарзі, просить її скасувати та відмовити у задоволені даного клопотання, ОСОБА_8 з-під варти звільнити негайно.

Вважає, що слідчий суддя не врахував що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та має постійне місце проживання у м. Києві, що нівелює ризик переховування підзахисного від слідства та в наслідок ігнорування наявних в матеріалах справи доказів, дійшов до помилкового висновку про те, що підозрюваний не працевлаштований. Ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною.

Заслухавши суддю доповідача,

думку захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу,

представника потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення,

прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін,

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, оскільки матеріали кримінального провадження містять дані, які переконують колегію суддів і можуть переконати сторонню особу у тому, що підозрюваний міг вчинити указаний злочин.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість злочину та суворості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного злочину, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може здійснювати тиск на потерпілого, свідків, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. Наявність такого ризику підтвердив у суді представник потерпілого, пояснивши те, що дружину потерпілого вчинявся тиск у звязку із розслідуванням цього злочину.

Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що є виправданим застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що у ході розгляду клопотання слідчим суддею було доведено наявність ризику того, що підозрюваний може ухилися від слідства та суду. Ця обставина підтверджується фактом розшуку підозрюваного, надання слідчим суддею дозволу на його затримання із метою приводу, та поведінкою підозрюваного після вчинення злочину.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, зокрема і ті на які посилається в апеляційній скарзі захисник, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 не було вручено повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даного клопотання. Так, на аркушах провадження 46-48 міститься копія повідомлення про підозру, яку ОСОБА_8 отримав 12.03.2018 року.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2018 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І: