Справа № 333/2027/18
Провадження № 1-кс/333/464/18
УХВАЛА
Іменем України
25 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000043 від 04 січня 2018 року та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.03.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У травні 2017 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у зв`язку з відсутністю постійного джерела доходу, у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману. Так, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 , за допомогою комп`ютерної техніки на інтернет-сайті «olx.ua» у заздалегідь створеному профілі користувача сайту, із зазначенням вигаданих персональних даних, розмістив оголошення про добову оренду двокімнатних квартир на території м. Одеса, при цьому у якості контактного номеру телефону в оголошенні зазначив номер мобільного оператору ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 .

Так, 06 червня 2017 року потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході пошуку тимчасового місця проживання у м. Одеса на інтернет-сайті «olx.ua», звернув увагу на оголошення про добову оренду квартири в м. Одеса, яке було розміщено ОСОБА_5 , після чого зателефонував на мобільний номер оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , вказаний у оголошенні.

Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, із використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману, в ході тривалої розмови, переконав ОСОБА_7 в актуальності його оголошення та повідомив, що для бронювання квартири у м. Одеса, необхідно перевести в якості передплати грошові кошти у сумі 450 гривень 00 копійок на банківську карту ПАТ «ЮНЕКСБАНК» № НОМЕР_2 , яка, згідно документів, отриманих з ПАТ «ЮНЕКСБАНК», належить дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , при цьому достовірно знаючи про відсутність у власності будь-якого нерухомого майна на території м. Одеса.

Після цього, 03 червня 2017 року, о 15:06 год., ОСОБА_7 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 та виконуючи умови попередньої усної домовленості, через систему переказу грошових коштів «Приват 24» перерахував на банківську картку ПАТ «ЮНЕКСБАНК» № НОМЕР_2 , яка знаходиться у розпорядженні ОСОБА_5 та яка відкрита на ім`я його дружини ОСОБА_8 , грошові кошти в розмірі 450 гривень 00 копійок.

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами, які надійшли від потерпілого ОСОБА_7 на рахунок банківської картки № НОМЕР_2 , яка знаходилась у ОСОБА_5 , шляхом обману, із використанням електроно-обчислювальної техніки, останній, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, послуги оренди житла в м. Одеса не надав, на повідомлення та дзвінки не відповідав, чим позбавив потерпілого можливості заявити вимоги за ненадання житла в оренду.

У результаті вчинення кримінального правопорушення, потерпілому ОСОБА_7 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 450 гривні 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, із використанням електронно-обчислювальної техніки.

27 лютого 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, у наступних кримінальних провадженнях: №0000043, №0000514, №0000515, №0000516, №0000517, №0000518, №0000519, №0000538, №0000539, №0000540, №0000541, №0000542, №0000543, №0000544, №0000577, №0000578, №0000579, №0000580, №0000581, №0000582, №0000583, №0000653, №0000655.

28 лютого 2018 року у Комунарському районному суді м. Запоріжжя, розташованого по вул. Європейська, 7 у місті Запоріжжі, за клопотанням слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області по кримінальному провадженню за № 0000653 від 27.02.2018 року розпочатому за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводився розгляд клопотання про тримання під вартою останнього, без попереднього застосування відносно підозрюваного вимог ст. 208 КПК України.
Після оголошення слідчим суддею ухвали про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , останній, будучи обізнаним про винесення ухвали щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до прибуття конвою, у той час, коли слідчий та прокурор отримували рішення суду, разом з захисником ОСОБА_9 покинув зал судових засідань Комунарського районного суду м. Запоріжжя, розташованого по вулиці Європейська, 7, у місті Запоріжжі, та зник у невідомому напрямку.
02 березня 2018 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000043, №0000514, №0000515, №0000516, №0000517, №0000518, №0000519, №0000538, №0000539, №0000540, №0000541, №0000542, №0000543, №0000544, №0000577, №0000578, №0000579, №0000580, №0000581, №0000582, №0000583, №0000653, №0000655 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000043.

15 березня 2018 року, у зв`язку з переховуванням ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 04.01.2018 року було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

04 квітня 2018 року відновлено досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У зв`язку з тим, що двомісячний строк тримання від вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 29 квітня 2018 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявилось можливим, слідчий просить суд продовжити застосування відносно ОСОБА_5 , обраного ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2018 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення належної явки підозрюваного в слідчі органи та суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень з наступних підстав: ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років; зібранні слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, працює за трудовим договором, що може свідчити про те, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність та він може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя; в ході проведеного досудового розслідування було також встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, тим самим переховуючись від органів досудового слідства та/або суду, а також вчините інше кримінальне правопорушення. Крім того, на даний час ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду аналогічних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України. На даний час ОСОБА_5 засуджений за корисливий злочин Ленінським районним судом м. Запоріжжя до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5, ч. 1. ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризики, які були наявні на час прийняття ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою мають місце до цього часу та за час досудового розслідування були підтверджені спробами переховування від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, наступними доказами: витягом з ЄРДР, заявою про вчинене кримінальне правопорушення, даними встановленими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18 січня 2018 року, повідомлення про підозру, анкети заяви № SM-CI/UAH/931, розписки, данними, встановленими з протоколу огляду від 03 березня 2018 року, даними, встановленими з висновків експерта № 28/1.1/23 від 24.01.2018 року та № 28/1.1/52 від 31.01.2018 року, даними, встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 14.02.2018 року, постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 27.02.2018 року, постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 02 березня 2018 року, даними, встановленими з постанови про приєднання документів до кримінального провадження як доказів від 02.03.2018 року, даними, встановленими з постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук від 15.03.2018 року, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2018 року, даними, встановленими з постанови про відновлення досудового розслідування від 04 квітня 2018 року та скринштом з ЄРДР.

ОСОБА_8 раніше був судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив нові корисливі злочини, перебуваючи на іспитовому строку за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2015 року. Так, відносно нього складено та направлено до суду обвинувальний акт, за яким він обвинувачується у вчиненні 4 епізодів за ч. 2 ст. 190 КК України, крім того 27.02.2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні ним ще 28 епізодів за ч. 3 ст. 190 КК України. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, а також невідворотність покарання, ОСОБА_8 може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, тим самим переховуючись від органів досудового слідства та суду, а також продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, існують обставини, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, тому клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності із даними про його особу, з огляду на вірогідність переховуватися від слідства та суду, дає підстави вважати, що не продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та під час судового розгляду.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
Підозрюваний працює за трудовими договорами, одружений, але на даний час з дружиною не спілкується, шлюб знаходься у стані розірвання, дітей немає, проживає в орендованій квартирі, що також свідчить про те що він може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Визначена в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2018 року застава у розмірі 51000 грн. на цей час є актуальною, а тому підстав для збільшення чи зменшення її розміру слідчий суддя не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 (тридцять) днів, а саме до 24 травня 2018 року.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 51000 грн., яку необхідно внести на р/р № 1205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області , . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження у справі № 1-кс/333/464/18, ЄУН 333/2027/18.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування,
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1