Пр. № 1-кс/155/20/17
Справа № 155/256/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року місто Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 20 січня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000435, -
В С Т А Н О В И В:
17 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 20 січня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000435. Свою скаргу мотивує тим, що кримінальне провадження було порушено на підставі її заяви про те, що в період з вересня по 01 жовтня 2016 року невідома особа шляхом пошкодження віконної рами проникла в належний їй житловий будинок, що розташований в с.Брани Горохівського району Волинської області, звідки викрала належне їй майно, чим спричинила майнову шкоду. Як зясувалось, крадіжку вчинив ОСОБА_7 .Однак 20 січня 2017 року слідчим ОСОБА_6 вищенаведене кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України. Свою постанову слідчий мотивувала тим, що завдана ОСОБА_4 матеріальна шкода є незначною і становить 81,20 грн., а будинок, звідки викрадено належне їй майно, є нежитловим. Скаржник вказує на те, що посилання слідчого на вищевказані факти є безпідставними, а тому постанова про закриття кримінального провадження є незаконною. Про прийняте слідчим рішення скаржнику стало відомо лише 09 лютого 2017 року, а тому скаржник просить поновити строк оскарження та скасувати постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 20 січня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000435.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримала із зазначених у ній підстав, просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 скаргу підтримав, крім того, пояснив, що слідчий органу досудового розслідування, не з`ясувавши всіх обставин справи, без належного обґрунтування визнав будинок, з якого викрадено майно, нежитловим приміщенням. Представник скаржника пояснив, що висновок слідчого про те, що завдана потерпілій шкода є незначною, не відповідає дійсності, оскільки під час досудового розслідування не було проведено товарознавчої експертизи викраденого майна.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки жоден із наведених скаржником аргументів не підтверджується документально, досудове розслідування проведено повно та об`єктивно, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною.

Заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника та прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги, приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що 20 січня 2017 року слідчим СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 01 жовтня 2016 року до ЄРДР за № 0000435.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 оцінила завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 500 гривень. Слідчий при винесені постанови встановила відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди в сумі 81,20 грн., при цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, викрадене майно було віднесено до металобрухту. Згідно пояснень ОСОБА_7 викрадені металеві речі він здав на металобрухт, вага викраденого становила 29 кг., при цьому він отримав 81 грн. Довідкою ТзОВ ЗахідВторМетал стверджується, що закупівельна ціна на металобрухт станом на 01 жовтня 2016 року становила 2,80 грн./кг.

З вищенаведеного вбачається, що слідчий, не провівши товарознавчої експертизи, не знаючи фактичного стану та вартості (початкової, залишкової) викраденого майна, встановила завдану ОСОБА_4 матеріальну шкоду, розмір якої не визнається останньою.

Крім того, як вбачається із постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 20 січня 2016 року та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчим під час проведення досудового розслідування у повній мірі не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження свого висновку про те, що будинок, з якого викрадено майно, є нежитловим приміщенням. Згідно протоколу огляду місця події від 01 жовтня 2016 року, складеного слідчим Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 в присутності понятих за участю власника приміщення ОСОБА_4 , об`єктом огляду являлося будинковолодіння, що розташоване за адресою: с.Брани Горохівського району Волинської області. Зі слів скаржника, у цьому домоволодінні зареєстрована фізична особа.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим встановлено, що крадіжку вчинено у нежитловому будинку, належному ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Таким чином, вищевказане свідчить про поверхневу та неповну перевірку фактичних обставин справи та передчасність висновку про необхідність закриття кримінального провадження, оскільки слідчим не вчинено всіх передбачених КПК України дій для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчим не наведено беззаперечних доводів про наявність достатніх підстав для прийняття оскаржуваної постанови, приходжу до висновку про задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.306-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 20 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000435 скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000435 від 01 жовтня 2016 року повернути Горохівському відділу поліції ГУНП у Волинській області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1