Справа № 504/3594/17
Провадження № 1-в/504/22/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 ,

представника Лиманського МРВП ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, справу за поданням Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Азербайджан м. Баку, азербайджанець за національністю, особа без громадянства, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про скасування іспитового строку та направлення до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання, -
ВСТАНОВИВ:

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року було затверджено угоду про визнання винуватості від 19.04.2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 за кримінальним провадженням № 0001656 від 15.09.2016 року, справа № 504/1197/17, провадження № 1-кп/504/275/17. Засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України з урахуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці. Крім того, на підставі п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

13.10.2017 року інспектор Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_5 до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання, за ухилення від відбування призначеного вироком суду покарання.

У судовому засіданні представник Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції підтримав зазначене подання та пояснив, що засуджений ОСОБА_5 надану судом довіру не виправдовує, злісно порушує обов`язки суду, а саме: дав розписку, але маючи статус засудженої особи, не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, дав неправдиву інформацію щодо місця свого проживання. Стати на шлях виправлення не бажає, грубо порушує умови та порядок відбування покарання з випробуванням не виконує покладені на нього судом обов`язки.

Прокурор у судовому засіданні повністю підтримав подання Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, наполягав на скасуванні іспитового строку та направлення засудженого до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що бажає стати на шлях виправлення, умов та порядку відбування покарання з випробуванням не порушував, покладені на нього обов`язки, відповідно до вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року, виконував та в подальшому зобов`язується виконувати.

Одночасно засуджений пояснив суду, що ним змінено місце проживання, про що було письмово повідомлено Лиманський міськрайонний відділ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 підтримав свого підзахисного, заперечував проти задоволення подання, пославшись на те, що відповідно до вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року, на підставі п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на його підзахисного ОСОБА_5 покладено лише обов`язки повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вказані обов`язки його підзахисний виконує у повному обсязі, зокрема 11.08.2017 року ОСОБА_5 письмово повідомив орган пробації про зміну місця проживання у зв`язку з сімейними обставинами, а саме в теперішній час він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, підтвердженням вказаного факту проживання за зазначеною адресою засудженого, є акт проживання та довідка лікарської установи. Інших обов`язків, окрім передбачених п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК, на його підзахисного вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року не було судом покладено.

Вислухавши пояснення представника Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення вказаного подання, думку засудженого, його захисника, які заперечували проти задоволення вказаного подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року було затверджено угоду про визнання винуватості від 19.04.2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 за кримінальним провадженням № 0001656 від 15.09.2016 року, справа № 504/1197/17, провадження № 1-кп/504/275/17. Засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України з урахуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці. Крім того, на підставі п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після проголошення вироку 23.05.2017 року секретарем судових засідань Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_8 було відібрано у засудженого ОСОБА_5 розписку про явку до МВ КВІ УДДУ ВП та підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, яка міститься в матеріалах справи. Проте, суд ставиться критично до вказаної розписки, оскільки її відібрання у засудженої особи до випробувального терміну не передбачено діючим КПК України та Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації № 173 від 17.12.2013 року. Тобто, вказану розписку суд не може визнати допустимим доказом того, що засуджений ОСОБА_5 надану судом довіру не виправдовує, злісно порушує обов`язки суду, а саме: дав розписку, але маючи статус засудженої особи, не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом.

Навпаки, на виконання обов`язку, покладеного п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, засудженим ОСОБА_5 було письмово повідомлено 11.08.2017 року орган пробації про зміну місця проживання у зв`язку з сімейними обставинами, а саме в теперішній час, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану заяву 14.08.2017 року отримано Лиманським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, що підтверджується наявним в матеріалах справи вхідним штампом органу пробації.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який є власником квартири, що знаходиться за вказаною адресою.

Крім того, суд приймає до уваги характеристику Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зі змісту якої вбачається, що засуджений тривалий час проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю сім`єю, характеризується позитивно.

Зокрема, в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив суду, що виклик від 15.08.2017 року до інспектора Суворовського відділу пробації щодо явки на 18.08.2017 року, він отримав саме за адресою: АДРЕСА_1 , лише в жовтні 2017 року, та з`явився за викликом 18.10.2017 року до Суворовського сектору пробації, що підтверджується підписом інспектора на зворотньому боці виклику, наданого суду адвокатом засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при розгляді кримінального провадження призначає покарання: 1) в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною 2 статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року, вид та міра покарання засудженому ОСОБА_5 були узгоджені угодою про визнання винуватості від 19.04.2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за кримінальним провадженням № 0001656 від 15.09.2016 року. Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд посилаючись на п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, поклав на нього обов`язки повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Тобто, в судовому засіданні встановлено, що на засудженого ОСОБА_5 було покладено лише обв`язки, передбачені п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, інших обов`язків не було покладеного судом на засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає не обґрунтованим поданням органу пробації про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_5 до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання, за ухилення від відбування призначеного вироком суду покарання, оскільки засуджений належним чином виконує покладені на нього обов`язки вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року. Зокрема, вказаним вироком на засудженого не було покладено обов`язок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України в редакції Закону № 1469-VIII від 07.09.2016 року, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, суд роз`яснює, що під час розгляду вказаного подання суд самостійно не може покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України в редакції Закону № 1469-VIII від 07.09.2016 року, оскільки це погіршить його становище, що є недопустимим, та, зокрема, суд повторює, що вид та міра покарання по даному кримінальному провадженні, були узгоджені угодою про визнання винуватості від 19.04.2017 року, на підставі якої судом ухвалено вирок від 23.05.2017 року, який набрав законної сили 21.06.2017 року, і не оскаржувався в апеляційному та касаційному порядку.

Разом із тим, суд вважає необхідним звернути увагу засудженого, що закон дозволяє з дотриманням певного процесуального порядку вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання у разі невиконання засудженим обов`язків призначених вироком суду.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_5 до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляцію до Апеляційного суду Одеської області, через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1