Справа № 191/239/18
Провадження № 1-в/191/57/18
У Х В А Л А
іменем України
21 лютого 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Синельниківської ВК № 94 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, просить суд застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України, оскільки ним вже відбуто ? частини призначеного строку покарання.

Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації СВК №94 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, з тих підстав, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, не працює, останнє заохочення було 05.01.2017 року, після чого, ним було вчинено порушення, за що було накладено стягнення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 вважав, що немає підстав для його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації СВК №94, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, а також копії матеріалів що підтверджують накладення стягнень на ОСОБА_5 приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до довідки за особою справою № 101-К-15, судом встановлено, що ОСОБА_5 підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю ? строку з 03.12.2015 року. Матеріали розглянуті комісією установи 03.03.2016р. - засудженому було відмовлено як особі, що не довела своє виправлення.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній в установах виконання покарань перебуває з 01.02.2007 року. Перебуваючи у СІЗО № 4 м. Кривого Рогу засуджений ОСОБА_5 характеризувався посередньо, мав одне стягнення, заохочень не мав.

Перебуваючи у Катеринівській виправній колонії № 46 зарекомендував себе негативно, мав три стягнення, які погашені у встановленому порядку.

До Синельниківської ВК №94 прибув 08.04.2015 року. На теперішній час засуджений на виробництві установи не працевлаштований, але залучається до суспільно корисної діяльності у відділенні. За час відбування покарання характеризується посередньо, має 3 заохочення та одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. У відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з метою отримання поблажливого ставлення до себе. Провину та суспільну небезпеку у скоєному злочині визнає та усвідомлює, розкаювався у вчиненому.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ст. 81 КК України для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , виходячи з того, що останній на виробництві установи не працевлаштований, на момент розгляду судом питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення не погашених стягнень не має, однак стягнення мають систематичний характер, а наявність трьох заохочень не підтверджуються виправлення засудженого ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що бажання отримати пільгу та достроково звільнитись від відбування покарання, не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

У відповідності до ч. 6 ст. 539 КПК України, - у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1