АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4690/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_10 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, працюючого, маючого на утриманні двох дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, наголошує на тому, що до підозрюваного можливим було застосувати заставу або домашній арешт, не порушуючи норм КПК України.
Так, адвокат вказує, що досудовим розслідуванням не доведено та не додано доказів на підтвердження причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину та додає про недоведеність стороною обвинувачення жодного ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим, як зазначає апелянт, оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Крім того, адвокат вказує на істотне порушення КПК України та норм європейського права, у зв`язку із незаконним затриманням особи та необгрунтованим застосуванням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу. Додає про відсутність обгрунтування можливого застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Далі апелянт зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2014 та 2010 р.н., на його утриманні перебуває матір та сестра, які мають незадовільний стан здоров`я. Додає, що підозрюваний має постійне місце проживання як в Грузії, так і в Україні, де перебуває на законних підставах, оскільки має посвідку на проживання.
У підсумку адвокат вказує на недоведеність матеріальної шкоди, недоведеність вини підозрюваного, необгрунтованість підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим, на думку автора апеляційної скарги, стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Додає про суворість застосованого слідчим суддею запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін,дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0009568, відомості про яке 20.09.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
30.08.2017 року ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
31.08.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року дане клопотання задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 жовтня 2017 року.
Під час розгляду клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати ймовірною підозру ОСОБА_8 у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як домашній арешт, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у показах потерпілого ОСОБА_12 , протоколі огляду місця події від 30.08.2017 року автомобіля марки «Хюндай ІХ 35», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується потерпілий, протоколі огляду місця події від 30.08.2017 року автомобіля марки «ВМW 530 КІ», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_13 , показаннях свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та інших матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, апелянт не просить відмовити у задоволенні клопотання, а просить застосувати інший запобіжний захід, що можливо лише у разі наявності обґрунтованої підозри.
Посилання апелянта на відсутність у матеріалах провадження доказів на підтвердження причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, не підлягають з`ясуванню на цій стадії кримінального процесу, яка вимагає від слідчого судді перевірки фактів та обставин, що свідчать про можливу причетність особи до інкримінованих їй кримінальних правопорушень. З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання адвоката на недоведеність вини підозрюваного.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_15 контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Посилання захисника на відсутність обгрунтування можливого застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, слід визнати непереконливими, з урахуванням змісту оскаржуваного судового рішення.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, матір та сестру, які мають незадовільний стан здоров`я, має постійне місце проживання як в Грузії, так і в Україні, має посвідку на проживання, то дані обставини не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно останнього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Посилання адвоката на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_8 не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки носять характер припущень, а доказів на підтвердження наведеного захисником в апеляційній скарзі не наведено, не надано їх і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, не зважаючи на ті обставини, що положення ч. 5 ст. 132 КПК України вимагають доведення стороною тих обставин, на які вона посилається.

Твердження автора апеляційної скарги на недоведеність матеріальної шкоди, не є самостійною підставою для скасування ухвали слідчого судді, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що слідчим суддею застосовано до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід, на переконання колегії суддів, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням того, що слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.
Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Підстав вважати висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , та застосовано щодоОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 жовтня 2017 року, залишити без змін,а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4