Справа № 314/5160/17
Провадження № 1-в/314/197/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданнямначальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Левадне, Токмацький район, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1)07.06.2007 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.
2)04.11.2008 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
3)26.05.2009 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 23.03.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 1 місяць 15 днів.
4)24.09.2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавленя волі; 11.12.2013 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області вирок залишено без змін.
По даній справі засуджений: 24.09.2013 року вироком Токмацького районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного даним вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 24.09.2013 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 06.08.2013 року по 19.03.2014 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Початок строку: 19.03.2014 року, кінець строку: 24.12.2017 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55) надійшло подання про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду за місцем проживання, так як останній є злісним порушником установленого порядку відбування покарання, а отже підпадає під дію п. б ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».
Представник адміністрації колонії в судове засідання не з`явився.
Засуджений у судове засідання не з`явився, на дату розгляду подання звільнений з установи по відбуттю строку покарання, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але судові повістки про виклик до суду разом з конвертами та поштовими повідомленнями (які містяться в матеріалах справи) повернулися на адресу суду з відмітками пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».
Прокурор в судовому засіданні подання підтримала.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 81 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд сформулював низку правових положень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до Конвенції та інтерпретації його Європейським судом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).
Відповідно до ст. 158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Згідно з п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
За змістом ст. 5 цього Закону, постанова судді про встановлення засудженому адміністративного нагляду у випадках, передбачених пунктами «б» і «г» статті 3 цього Закону, надсилається начальнику установи виконання покарань, яка, в свою чергу, надсилає постанову судді для виконання органу Національної поліції за обраним піднаглядним місцем проживання в день його звільнення.
Статтею 395 КК України передбачено кримінальну відповідальність за неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що подання адміністрацією установи виконання покарань про встановлення адміністративного нагляду може бути внесено та розглянуто суддею тільки за участю засудженого або за умови його належного повідомлення про слухання справи.
З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_3 звільнений з місць позбавлення волі, намагання суду повідомити останнього про слухання справи виявили безрезультатними, про що свідчать поштові довідки, які містися в матеріалах справи, а отже засуджений вважається таким, який не повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що законодавством України передбачено відповідальність за неприбуття до органів поліції, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання колонії.

Керуючись Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, які звільнилися з місць позбавлення волі", ст.ст. 370-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1
26.03.2018