У Х В А Л А

13 вересня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд
Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором відділу процессуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загороща, Рівненського району, Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Старший слідчий слідчого управління ГУ НП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що 30 жовтня 2016 року, близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи на автомобільній стоянці торгового центру «Novus» за адресою вул. Богоявленська, 24 м. Рівне, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, заздалегідь підготувавши знаряддя злочину у вигляді невстановленого газового балончика, застосували до ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та відкрито викрали його майно.

Так, у вказані час та місці, ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном несподівано застосував до ОСОБА_7 невстановленого виду газовий балончик, спрямувавши струмінь газоподібної діючої речовини в обличчя потерпілого протягом тривалого часу, натискаючи на розпилювальну кнопку близько 5 разів. Після цього, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5 , з корисливих мотивів застосували до потерпілого фізичну силу, схопили його тіло руками, поштовхом кинули на підлягаючу поверхню і вже по лежачому тілу ОСОБА_7 , зокрема, по ногах та обличчю, нанесли руками та ногами не менше як по 10 ударів кожен, чим заподіяли потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою правого стегна, міжмязевої гематоми правого стегна, осадження шкіри обличчя.
Продовжуючи спільні дії спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , відкрито викрав із куртки ОСОБА_7 гроші в сумі 1018,00 грн., іноземну валюту у вигляді 100 чеських крон, що по курсу Національного банку України становить 103,24 грн. та однієї купюри номіналом 250000 турецьких лір старого зразка невстановленої вартості.
В результаті вказаних спільних дій. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяно фізичної шкоди у вигляді легких тілесних ушкоджень та майнової шкоди на загальну суму 1121,24 грн.

За даним фактом 31.10.2016 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007624 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

07.07.2017 підслідність у кримінальному провадженні №0007624 від 31.10.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України прокурором визначено за СУ ГУНП в Рівненській області.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 14 травня 2017 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи на автомобільній стоянці парку - готелю «Швейцарія» за адресою вул. Соборна, 51 с. Обарів Рівненської області, ОСОБА_10 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , кожен виконуючи роль співвиконавця злочину, з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, заздалегідь підготувавши знаряддя злочину у вигляді газового балончика «Перець-4», відкрито викрали майно ОСОБА_12 .

Так, у вказані час та місці, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 попередньою домовившись із ОСОБА_12 купити у останнього каміння зовні схоже на бурштин сирець вагою 7 кг. за ціною 7000 доларів США, зустрілись із останнім та відкрито викрали у останнього вказане майно, яке знаходилось у пакеті вартістю 2 грн. При цьому, ОСОБА_11 без дозволу потерпілого ОСОБА_12 відкрито заволодів пакетом у якому знаходилось каміння зовні схоже на бурштин-сирець та поніс його у невстановлене місце поруч із приміщенням ПГ «Швейцарія». У цей час, ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , діючи як співвиконавці злочину, за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , стримували потерпілого від вчинення дій по безпосередньому затриманню ОСОБА_11 , обіцяючи, що останній повернеться і віддасть ОСОБА_12 7000 доларів США як розрахунок за каміння зовні схоже на бурштин-сирець.
У подальшому, ОСОБА_11 , заволодівши та сховавши у невстановленому місці майно ОСОБА_12 , повернувся без обіцяної іноземної валюти в сумі 7000 доларів США, а ОСОБА_5 та ОСОБА_10 втекли з місця події. Далі, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 також втікли з місця події, однак потерпілий ОСОБА_12 за допомогою свідка ОСОБА_13 здійснили дії спрямовані на законне затримання під час безперервного переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину і затримали ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у новобудові в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, неподалік місця злочину.

У подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які не отримали реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном ОСОБА_12 , застосували щодо останнього насильство з метою уникнення затримання. Так, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , з метою відкритого заволодіння майном ОСОБА_12 , використав газовий балончик «Перець-4» спрямувавши струмінь газоподібної діючої речовини в обличчя свідка ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_12 протягом тривалого часу натискаючи на розпилювальну кнопку. Вказані дії ОСОБА_9 допомогли йому та ОСОБА_11 уникнути законного затримання, втекти з місця події та отримати реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном ОСОБА_12 .
В результаті вказаних спільних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_12 заподіяно значної майнової шкоди у на загальну суму 7000 доларів США, що по курсу Національного банку України становить 185 290,00 грн., тобто до 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За даним фактом 14.05.2017 слідчим Рівненського РВП ГУНП в Рівненській області на підставі заяви ОСОБА_12 зареєстровано матеріали досудового розслідування № 0000783 від 14.05.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України.

04.08.2017 повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України вручено ОСОБА_5 .
08.08.2017 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15.09.2017. 30.08.2017 ОСОБА_5 на підставі апеляції прокурора Апеляційним судом Рівненської області скасовано ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу домашній арешт та застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком до 15.09.2017.
07.09.2017 заступником прокурора Рівненської області ОСОБА_14 строк досудового розслідування продовжено до 15.11.2017.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто злочині, передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України. Дані злочини відносяться до тяжких, оскільки покарання за їх вчинення передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до 6 та 8 років позбавлення волі відповідно.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини полягає у наступному.

Підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними під час досудового слідства доказами.

Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , зважаючи на кваліфікацію інкримінованого йому злочину у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, має намір переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також, згідно показань потерпілого ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_5 характеризується як активний правопорушник в м. Здолбунові та відкрито розповідає про те, що він має корупційні зв`язки із правоохоронними органами і тим самим залякує багатьох осіб, які потерпіли від його протиправних дій, що за вчинені ним правопорушення йому нічого не загрожує. Крім цього, як показав потерпілий ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово йому погрожував, зокрема, пістолетом та переслідував. Як підтвердження даних ризиків, до клопотання долучається копія повідомлення про підзору, копії протоколів допиту потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ;

- знищити і сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки установлено, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 перешкоджатиме виявленню та вилученню викраденого майна, інших речових доказів, місцезнаходження яких на даний час не встановлено.

При з`ясуванні обставин, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що останній не працює, постійного джерела заробітку не має, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру. Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків, тобто встановлена наявність ризику, зазначеному у п.4 ч.1 ст.177 КПК України;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується показаннями потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , щодо якого застосовано вимоги передбачені ст. 225 КПК України, а саме допитано у судовому засіданні у зв`язку з тим, що останній надав заяву про те, що зі сторони підозрюваних йому загрожує небезпека його здоров`ю та життю. Крім цього, це підтверджено тим, що від свідка ОСОБА_17 отримано заяву про застосування заходів безпеки у звязку із реальною небезпекою загрози його життю та здоровю зі сторони ОСОБА_5 . Даний ризик підтверджено показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_17 ;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох корисливих злочинах, ніде не працює, однак має у власності дорогий іноземний автомобіль марки «Toyota Camry», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Тому, є підстави вважати, що ОСОБА_5 отримуючи доходи у злочинний спосіб, на шлях виправлення не став і продовжує здійснювати дії, аналогічні тим, що містять ознаки злочину у якому йому повідомлено про підозру і таким чином заробляти на власне утримання протиправним способом.

Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що утримати ОСОБА_5 від реалізації вказаних ризиків може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам є недостатнім.

Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на свободі.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини, просили продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 15 листопада 2017 року.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що претензій до підозрюваного не має, матеріальна шкода відшкодована.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з"явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність достатніх даних, що заявлений ризик вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення не зменшився, наявні підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0007624 продовжено до 15 листопада 2017 року, а також те, що надані слідчим та прокурором докази довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, суд дійшов висновку, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 листопада 2017 року.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов"язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, оскільки підозрюваний раніше не судимий, працюючий різноробочим в приватного підприємця, позитивно характеризується за місцем проживання, здійснює нагляд за особою, яка досягла 80 річного віку.
Також суд враховую позицію потерпілого, який зазначив в судовому засіданні, що претензій до підозрюваного не має, матеріальна шкода відшкодована.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 15 листопада 2017 року, вважаю за необхідне покласти обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 199, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Загороща, Рівненського району, Рівненської області, проживаючому в АДРЕСА_1 , громадянину України, працюючому, не судимому, підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 листопада 2017 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 84 200 грн. 00 коп. (вісімдесят чотири тисячі двісті ) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області 0559, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов"язки:
- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду,
- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає,
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків,покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 листопада 2017 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави,визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов"язаний виконувати покладені на нього обов"язки, пов"язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1