Справа № 1-75/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2010 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю прокурора Михайленка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, військовозобов»язаного, працюючого водієм ПП «Моноліт» смт.Рокитне, не судимого

по ст.ст.364 ч.2 та 366 ч.2 КК України,-

у с т а н о в и в:

Відповідно до Статуту фермерського господарства «Верещака-О.В.» підсудний є засновником та керівником СФГ «Верещака-О.В.» с.Насташка Рокитнянського району. Як керівник, підсудний відповідно до Статуту господарства, затвердженого Рокитнянською РДА, здійснює управління господарством, представляє господарство перед органами державної влади, організаціями, підприємствами, установами та окремими громадянами, укладає від імені господарства угоди та інші, юридично значимі дії, тобто, відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України є службовою особою.

Рішенням зборів ФГ «Верещака-О.В.» від 18.08.07 затверджено статут фермерського господарства в новій редакції, який зареєстрований державним реєстратором Рокитнянської РДА від 24.09.07. Відповідно до нової редакції статуту СФ «Верещака-О.В.» членами господарства є: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно зі ст.3 Закону України «Про фермерське господарство» членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім»ї, родичі, які об»єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. При створенні фермерського господарства одним із членів сім»ї інші члени сім»ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту.

Ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено право членів фермерського господарства на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерського господарства передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Пісудний, будучи головою СФГ «Верещака-О.В.», достовірно знаючи про відсутність родинних зв»язків з ОСОБА_8 та ОСОБА_9, зловживаючи службовим становищем, умисно, діючи з власних корисливих інтересів та корисливих інтересів зазначених осіб, з метою отримання вказаними особами у власність земельних ділянок, які використовувались СФГ «Верещака-О.В.» для ведення фермерського господарства, у серпні 2007 року підробив зміни до Статуту СФГ «Верещака-О.В.», вніс завідомо неправдиві відомості про включення до складу СФГ «Верещака-О.В.» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і надав письмову згоду на передачу земельних ділянок вказаним громадянам.

В подальшому ОСОБА_9 видано державний акт ЯЖ №659139 на право власності на земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) 3,0562 га, ОСОБА_8 видано державний акт ЯЖ №659140 на право власності на земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) 3,0559 га.

Нормативно-грошова оцінка кожної з переданих у власність вказаним громадянам земельної ділянки складає 38552.26 грн.

Внаслідок злочинних дій підсудного, які виразилися у незаконному включенні до членів фермерського господарства осіб, які не мають родинних зв»язків з головою фермерського господарства та незаконній передачі їм у власність земельних ділянок із земель державної власності незаконно вилучено земельну ділянку загальним розміром 6,1121 га загальною вартістю 77104,52 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Підсудний визнав себе винним повністю у предявленому йому обвинуваченні та пояснив, що вирішив надати земельні ділянки ОСОБА_8, яка працювала у нього кухаркою та знайомому ОСОБА_9. Про порушення Закону завідомо знав, так як вони не є його родичами.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд вважає доказаною винність підсудного у вчиненому злочині.

Суд кваліфікує дії підсудного за ст.ст.364 ч.2 та 366 ч.2 КК України як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів в особистих інтересах та в інтересах третіх осіб, використання службового становища всупереч інтересам служби та у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання та видача завідомо неправдивого документу, що спричинило тяжкі наслідки.

При обранні міри покарання підсудному суд бере до уваги як помякшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що він є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Суд вважає, що підсудному необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі.

Але враховуючи особу підсудного, пом»якшуючі обставини, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання і тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.364 ч.2 та ст.366 ч.2 КК України та призначити покарання:

по ст.364 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов»язані з виконанням адміністративно-господарських обов»язків строком на три роки;

по ст.366 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов»язані з виконанням адміністративно-господарських обов»язків строком на три роки;

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у видів 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов»язані з виконанням адміністративно-господарських обов»язків строком на три роки;.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування основного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Залишити запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили - підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя