Справа № 570/3530/17
Номер провадження 1-кс/570/756/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2017 року
Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_3 на відмову слідчого Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у визнанні потерпілими в кримінальному провадженні №1264 від 06.08.17 року за правовою кваліфікацією - ч.1ст.286 Кримінального кодексу України,-
в с т а н о в и в :

Заявник зазначає, що 06.08.2017 року відбулося дорожньо-транспортна пригода в районі с. Мочулки Рівненського району Рівненської області на автодорозі М06 із сполученням «Бережниця-Степань-Деражне-Клевань». На 96-му кілометрі цієї автодороги водій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не впоравшись з керуванням автомобілем марки «Форд Транзит» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху і зробив зіткнення з автомобілем заявника марки «КІА» Кларус НОМЕР_2 . Слідчим відділом Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №1264 від 06.08.17 року за правовою кваліфікацією - ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України. Крім заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дорожньо-транспортній пригоді отримали тілесні ушкодження члени сім`ї заявника, які також перебували разом з ним в автотранспортному засобі марки «КІА» Кларус НОМЕР_2 , а саме: мама заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син заявника - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька заявника - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Слідчим відділом Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №1264 від 06.08.17 року, яке внесено до ЄРДР за правовою кваліфікацією - ч.1ст.286 Кримінального кодексу України. 16.08.2017 року заявник подав клопотання про визнання його потерпілим. Однак до цього часу він не отримав від слідчого ОСОБА_5 ніякої відповіді щодо визнання його та рідних заявника потерпілими у даному кримінальному провадженні. Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або заяви про залучення його до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок вручити потерпілому відповідну пам`ятку, залежно від форми волевиявлення на визнання особи потерпілим, покладається на: особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; особу, яка прийняла заяву про залучення особи до провадження як потерпілого; особу, яка прийняла рішення про визнання особи потерпілим і одержала від неї згоду на це. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі, коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання. Винесення органом чи особою, яка здійснює кримінальне провадження, спеціального процесуального рішення про визнання особи потерпілим КПК України не вимагається, але така можливість передбачається ст. 110 КПК України. Зокрема, про визнання особи потерпілим суд може постановити ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 370-372 КПК України. Рішення слідчого, прокурора про визнання особи потерпілим приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК України). КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. Отже з вищевикладеного можна зробити висновок: КПК жодним чином не вимагає надання доказів того, що заявнику завдана шкода, для визнання потерпілим. Слідчий взагалі не виніс вмотивовану постанову про відмову у визнанні заявника та постраждалих потерпілими (як того вимагає ст.55, ст. 110), тим самим порушив чинне законодавство. Заявник без статусу потерпілого не може надавати будь які докази у зв`язку з тим, що він не є стороною по справі, як того вимагають положення КПК. Тому просить постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 визнати заявника, ОСОБА_3 , а також його маму - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , потерпілими в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №1264 від 06.08.17 року.
До суду надійшла заява ОСОБА_3 , згідно якої він просить залишити його скаргу без розгляду.
Слідчий СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 скаргу не визнав. Пояснив суду, що оскільки відсутня постанова про відмову у визнанні заявника (а також мами та дітей заявника) потерпілими, то вони в силу положень ч. 2 ст. 55 КПК України мають права та обов`язки потерпілого, і такий статус виник у них з моменту подання заяви про вчинення щодо них кримінального правопорушення. Тобто немає підстав для задоволення скарги. Але оскільки заявник подав заяву про залишення його скарги без розгляду, то він не заперечує щоб дана скарга була залишена без розгляду.
Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважаю, що скарга не підлягає до задоволення.
Як встановлено в судовому засіданні, Рівненським РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №1264 від 06.08.17 року за правовою кваліфікацією - ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України.
16.08.2017 року заявник подав клопотання про визнання його потерпілим.
Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або заяви про залучення його до провадження як потерпілого.
Слідчим не приймалася постанова про відмову у визнанні заявника (а також мами та дітей заявника) потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Заявник, діти заявника та мама заявника в силу положень ч. 2 ст. 55 КПК України мають права та обов`язки потерпілого, і такий статус виник у них з моменту подання заяви про вчинення щодо них кримінального правопорушення.
При розгляді скарги були з`ясовані обставини справи. Встановлено, що немає підстав для задоволення скарги.
Згідно статті 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Згідно статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Отже, статтею 307 КПК України не передбачено постановлення слідчим суддею ухвали про залишення скарги без розгляду.
Тому, за відсутності підстав для її задоволення, наявні підстави для прийняття рішення про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись п.4 ч.2 ст. 307 КПК України, -
у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на відмову слідчого Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у визнанні потерпілими в кримінальному провадженні №1264 від 06.08.17 року за правовою кваліфікацією ч.1ст.286 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1