Провадження № 1-кп/643/991/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000999 від 13.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спорне Ягодинського району Магаданської області РФ, громадянина України, маючому середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстроавного за адресою: АДРЕСА_1 (мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ),

у вчинені кримінальногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2017 року року близько 18-00 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 перебували за місцем свого мешкання - в квартирі АДРЕСА_3 , де поміж ними виникла сварка. В ході конфлікту, на підгрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , знаходячись в коридорі вищевказаної квартири, стоячи обличчям до ОСОБА_4 , утримаючи в правій руці кухонний ніж, завдав останньому один удар клинком ножа в область черевної порожнини, чим заподіяв згідно висновку судово-медичної експертизи № 287-А/17 від 21.03.2017 року - колото-різане поранення черевної порожнини із ушкодженням по ходу раньового каналу печінки та шлунку, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

12 лютого 2017 року після спричинення потерпілому ОСОБА_4 зазначеного тілесного ушкодження, останнього було госпіталізовано до ДУ "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т.Зайцева НАМН України", де надано своєчасну медичну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України , визнав повністю та підтвердив обставини, час, місце та механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду, та щиро розкаявся у його вчинені.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засідання показав, що у нього відсутні матеріальні чи моральні претензії до обвинуваченого ОСОБА_6 , якого він прохає не позбавляти свободи.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєні ним злочину та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. Більш того, обвинуваченийв силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце постійного мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставинами, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, позицію потерпілого по справі, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Потерпілим по справі ОСОБА_4 та прокурором цивільні позови не заявлені.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування у вигляді домашнього арешту, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 період перебування під вартою з моменту затримання, тобто з 16.09.2017 року по 24.10.2017 року включно.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадженнямають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1