Справа № 488/9/16-к
Провадження № 1-кс/488/13/16 р.
У Х В А Л А
Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Миколаєві, українець, громадянин України, розлучений, з неповною середньою освітою, раніше судимий 01.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України. До 5 років позбавлення волі звільнений 02.06.2014 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,-
Слідчий СВ Корабельного ВП ГУ Національної поліції в Миколаївській області за погодженням з прокурором Миколаївської місцевої Прокуратури №2, посилаючись на те, що підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченого частиною ч.2 ст. 345 КК України ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що є підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. ОСОБА_4 та його захисник клопотання слідчого не підтримали, заперечуючи проти доведеності прокурором ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання із долученими до нього додатками, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у тому, що 08.01.2016 о 04 год. 45 хв., будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку №340 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві неподалік бару «Південний кристал» наніс один удар в область голови працівникові правоохоронного органу - співробітнику поліції капітану поліції ОСОБА_6 , який перебував на патрулюванні Корабельного району м. Миколаєва у складі екіпажу під номером «КАНТ 0251» та прибув на місце події до приміщення бару «Південний кристал», де відбувалася бійка, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою причетність до вказаних подій. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення також підтверджується: копією журналу інструктажу співробітників Національної поліції України в Миколаївській області, поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , довідкою щодо перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння (1,00 проміле), висновком судово-медичної експертизи №14 від 08.01.2016 року.
Відповідно до ст. 177 ч.2 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України.
Відповідно до ст. 194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує прокурор або слідчий;
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, розлучений, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків; раніше судимий, судимість за попередній злочин у нього не знята і не погашена у встановленому Законом порядку, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання характеризується з посередньої сторони, як особа, схильна до вчинення кримінальних правопорушень; вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, тому у суду є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що ризик, передбачений ст. 177 ч.1 п.5 КПК України, на який вказує прокурор, є обґрунтованим.
Інші ризики в обгрунтування підстав застосування запобіжного заходу, органом прокуратури жодним чином не доведені, а лише формально зазначені, виходячи із наступного:
Встановлено що, 08.01.2016 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України; 10.01.2016 року о 17.00 годині ОСОБА_4 було звільнено з ІТУ. 11.01.2016 року до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 прибув самостійно. Згідно довідки АРМОР, з часу звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає недоведеним.
Також, недоведеним слідчий суддя вважає ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки фактичних обставин, які вказують на можливість підозрюваного вчиняти вплив на свідків, в клопотанні не наведено.
При цьому, тяжкість покарання жодним чином не доводить існування зазначених ризиків, на що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Підвищена суспільна небезпека для невизначеного кола осіб не є доказом існування вказаних ризиків, оскільки взагалі не стосується предмета доказування в даному випадку.
Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте не доведено недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, що є невід`ємною умовою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а лише формально зазначено, що, на думку прокуратури, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеному ризику.
Відповідно до ч. 194 ч.4 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обґрунтованість підозри і наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, але не доведе неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.
За викладених обставин, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який, суд вважає зможе запобігти доведеному у судовому засіданні прокурором ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-179, 181, 184,395 КПК України, -
У клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
1.Прибувати до слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП України в Миколаївській області за першою вимогою до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню.
2.Не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду до закінчення досудового розслідування.
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого міста проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1