печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7141/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2017 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

за участю прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_17 ,

потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

представників потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0007022 від 11.12.2014 за обвинуваченням
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянина України, українця, неодруженого, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_17 , 11.12.2014 року о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в гостях у батька своєї знайомої ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, почав сварку та бійку з ОСОБА_23 , під час якої вчинив умисне вбивство останнього з особливою жорстокістю.

Так, ОСОБА_17 , реалізуючи свій умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_23 , усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих фізичних страждань і бажаючи цього, з особливою жорстокістю, завдав 49 колото-різаних та різаних поранень по всьому тілу потерпілого невстановленим досудовим розслідуванням гострим предметом з колючо-ріжучими властивостями. Зокрема, ОСОБА_17 наніс ОСОБА_23 поранення в область голови, обличчя, шиї, спини, плечей, лівого стегна, живота. В тому числі проникаючі колото-різані рани у життєво важливі органи, розміщені в області шиї та живота. При цьому ОСОБА_17 усвідомлював, що своїми діями завдає ОСОБА_23 нестерпного болю, спричиняючи тілесні ушкодження за життя, протягом приблизно 30-40 хвилин і бажав цього.

З метою умисного вбивства ОСОБА_23 з особливою жорстокістю, ОСОБА_17 , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи настання смерті потерпілого, в квартирі АДРЕСА_2 , завдав ОСОБА_23 удар кулаком по обличчю та став завдавати удари в різні частини тіла невстановленим досудовим розслідуванням гострим предметом з колючо-різучими властивостями.

Продовжуючи наполегливо реалізовувати власний умисел, спрямований на умисне позбавлення ОСОБА_23 життя з особливою жорстокістю, розпочавши в квартирі, а потім перемістившись на сходинковий майданчик шостого поверху біля квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_17 продовжував наносити численні удари невстановленим предметом в область обличчя потерпілого. Не маючи можливості самостійно припинити посягання ОСОБА_17 на своє життя, ОСОБА_23 біля власної квартири АДРЕСА_2 , голосно звертався до сторонніх громадян за допомогою. Проте, ОСОБА_17 , повалив ОСОБА_23 на підлогу та, виявляючи особливу жорстокість і заподіюючи нестерпний фізичний біль, з метою позбавлення життя останнього, продовжував наносити ОСОБА_23 численні удари в життєво важливі частини тіла та голови, від яких потерпілий помер.

Перед настанням смерті ОСОБА_23 відчував нестерпний біль та переніс особливі фізичні страждання, з огляду на застосоване до нього ОСОБА_17 насильство, чисельність, локалізацію та характер отриманих за життя тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_23 виявлено:
Одне колото-різане поранення шиї. Колото-різана рана розташована на лівій бічній поверхні шиї, в її нижній третині. Рановий канал від неї відходить зверху вниз, спереду назад, та зліва на право, по його ходу ушкодженні м`які тканини шиї, ліву внутрішню яремну вену та ліву загальну сонну артерію; довжина ранового каналу 4 см.
Шість проникаючих колото-різаних поранень живота:
-перше поранення: колото-різана рана розташовується на животі спереду справа, канал від неї направлений спереду назад, зверху вниз, та справа наліво, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, пристінкова очеревина, сальник, та брижі тонкої кишки, довжина каналу приблизно 8, 5 см.
-друге поранення: колото-різана рана розташована на правій бічній поверхні живота, рановий канал від неї направлений спереду назад, знизу вверх, та справа на ліво, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, пристінкова очеревина, канал проникає в черевну порожнину не ушкоджуючи органи, глибина ранового каналу приблизно 5 см.
-третє поранення: колото різана рана розташована на правій бічній поверхні живота, канал від неї має напрямок справа наліво, знизу вверх та дещо ззаду на перед, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота та права нирка, довжина каналу приблизно 8, 5 см.

- четверте поранення: колото-різана рана розміщена на передній поверхні живота зліва, канал від неї має напрямок спереду назад, дещо зверху вниз, та зліва на право, по його ходу ушкодженні м`які тканини, сальник та брижа тонкої кишки довжина його в тілі приблизно 8 см.

- п' яте поранення колото різана рана розташована на передній черевній стінці зліва, канал від неї має напрямок спереду назад, дещо знизу верх, та зліва на право, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, проникає в черевну порожнину не ушкоджуючи органи черева, глибина ранового каналу приблизно 5 см.

- шосте поранення: колото-різана рана розташована на лівій бічній поверхні живота, рановий канал від неї має напрямок зліва на право, знизу верх та дещо ззаду на перед, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, та ліву нирку, довжина його в тілі приблизно 8 см.

Вище вказані проникаючі поранення живота та поранення шиї з ушкодженням великих судин мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, виявлено 31 не проникаюче колото-різане поранення тіла, вхідні рани яких знаходяться на обличчі, шиї, лівій руці, спині, лівому стегні, лівій сідниці, ранові канали мають довжину від 1 до 5 см, і направленні переважно зліва на право і спереду назад, по ходу ранових каналів пошкодженні м`які тканини;

Крім того, виявлено 11 різаних ран, розташованих на волосистій частині голови, на обличчі, шиї, лівій руці та спині, що мають довжину від 2 см до 5 см, глибину до 0,7 см. Синець на обличчі справа.

Не проникаючі колото-різанні поранення, різанні рани, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Колото-різані поранення виникли від дії предмету який мав форму типу клинка ножа.

Різанні рани виникли від дії гострого предмету, яким могло бути лезо ножа.

Синець на обличчі виник від дії тупого предмету, не задовго до настання смерті, має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Всі ушкодження виникли за життя, з ними ОСОБА_23 прожив не більше 30-40 хвилин.

Смерть ОСОБА_23 настала від проникаючих колото-різаних поранень живота та шиї з ушкодженням великих судин та внутрішніх органів, що призвело до розвитку крововтрати та шоку. Висновок зроблений на основі таких даних: наявність вищеописаних проникаючих ушкоджень, велика кількість крові в порожнинах тіла та в місці розташування трупа, малокрів`я внутрішніх органів, шунтування кровотоку в нирках, крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова), ділянки гострого здуття легень, набряк набухання головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому із особливою жорстокістюумисного вбивства ОСОБА_23 , не визнав, також не визнав позовні вимоги потерпілих та в обґрунтування своєї процесуальної позиції дав показання, що приблизно в середині 2013 року, познайомився із дівчиною на ім`я ОСОБА_24 під час відпочинку із друзями. У подальшому, він та ОСОБА_24 почали підтримувати близькі відносини та зустрічатися. Приблизно через 1-2 місяці зустрічань із ОСОБА_24 , вона познайомила обвинуваченого зі своїми батьками. Єлизавета запросила його до себе додому, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Там ОСОБА_17 познайомився із її матір`ю ОСОБА_25 та батьком ОСОБА_26 . Зі слів обвинуваченого, зазначена зустріч із Єлизаветиними батьками відбулася добре, її мама здалася йому доброю та приємною жінкою, а батько вимогливою та принциповою людиною. Не дивлячись на характер батька, з показань обвинуваченого, у нього із ОСОБА_23 склалися нормальні відносини. У подальшому, вони усі разом їздили на відпочинок на дачу батьків ОСОБА_27 у Чернігівській області, а також ОСОБА_28 запрошував обвинуваченого на полювання.

У травні 2014 року, йому стало відомо, що у сім`ї його дівчини ОСОБА_24 почали відбуватися конфліктні ситуації. Ближче до середини літа 2014 року, ситуація у сім`ї ОСОБА_24 перетворилася на вкрай напружену. У цей же час, зі слів обвинуваченого, ОСОБА_24 більше часу стала проводити із ним, так як потребувала спілкування та розуміння. Зазначена поведінка Єлизавети, як випливає із показань обвинуваченого, викликала обурення у її батька ОСОБА_23 . У вересні того ж року, батьки ОСОБА_24 розірвали шлюб. Однак, спілкування між обвинуваченим та ОСОБА_23 , зі слів обвинуваченого, не припинилося. ОСОБА_17 стверджує, що вони з ОСОБА_23 періодично спілкувалися. Він запрошував його разом із донькою ОСОБА_29 до різних кафе, щоб відпочити. В кінці вересня того ж року він частково взяв на себе обов`язок забезпечувати свою дівчину Лізу, тому вона перестала звертатися за фінансовою допомогою до свого батька. За показами ОСОБА_17 , ОСОБА_23 це почало дратувати, і він начебто почав надсилати йому смс-повідомлення із погрозами. На протязі жовтня та листопада 2014 року, він з ОСОБА_29 приблизно тричі зустрічався з її батьком. Під час зустрічей, ОСОБА_30 просила у батька гроші на лікування, конфліктних ситуацій між ним та ОСОБА_31 батьком під час цих зустрічей не було.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_17 стверджує, що 11 грудня 2014 року, у першій половині дня, він зателефонував до батька ОСОБА_27 , щоб поговорити про її день народження, а саме про те, як його краще відсвяткувати. У телефонній розмові батько ОСОБА_27 , зі слів обвинуваченого, повідомив йому, що святкувати день народження доньки він не бажає, так як вважає це не доречним у зв`язку із її хворобливим станом здоров`я. Приблизно через 15-20 хв. після цієї розмови, ОСОБА_23 сам йому зателефонував і попрохав допомогти йому підключити телевізор до комп`ютера у його квартирі. Так як ОСОБА_17 був зовсім поруч, то погодився і пішов до місця його проживання, а саме квартири АДРЕСА_2

Також в судовому засіданні ОСОБА_17 пояснив, що коли він прийшов до квартири ОСОБА_23 , господар зустрів його, привітався, запросив зайти до помешкання. У подальшому ОСОБА_17 почав допомагати йому із налаштуванням телевізора та комп`ютера. У момент коли ОСОБА_17 перебував у квартирі ОСОБА_32 батька, з його ж слів, там був ще один невідомий йому чоловік, знайомий ОСОБА_23 .. Під час його перебування у помешканні ОСОБА_23 , ОСОБА_17 намагався розмовляти із ним про власний бізнес, однак ОСОБА_23 не звертав на нього уваги, а у подальшому попросив піти. ОСОБА_17 стверджує, що одягнувся та разом з знайомим ОСОБА_23 , який перебував у квартирі, покинув помешкання разом із ним.

Вийшовши із під`їзду будинку, ОСОБА_17 , він вирішив ще раз зателефонувати батьку ОСОБА_27 та порозмовляти із ним про розвиток свого бізнесу, однак той не відповідав. ОСОБА_17 стверджує, що продовжував йому телефонувати, але це було безрезультатно, тому надіслав смс-повідомлення із текстом: «Вам нічого не варто надати мені кілька порад! Не тримайте на мене зла за давні суперечки!».

Обвинувачений ОСОБА_17 стверджує, щоприблизно через 15 хвилин вирішив ще раз піднятися до квартири Лізиного батька. Піднявшись, він подзвонив у дзвінок і двері відчинилися. ОСОБА_23 запросив його до квартири. Вони присіли і почали спілкуватися приблизно 40-50 хвилин. Потім у ОСОБА_17 закінчилися цигарки і обвинувачений вийшов до торгової ятки, яка знаходиться зліва від під`їзду, поряд із аркою. У цей час він спілкувався по мобільному телефону зі свої другом ОСОБА_33 , який так і записаний у контактах його мобільного телефону. Приблизно через декілька хвилин ОСОБА_17 повернувся до помешкання Лізиного батька і вони продовжили спілкування.

Як стверджує ОСОБА_17 під час розмови, несподівано для нього, ОСОБА_23 почав проявляти агресію і в якийсь момент із-за спини, правою рукою вихопив ніж і рухом справа наліво начебто наніс ОСОБА_17 удар в область обличчя. Як стверджує ОСОБА_17 , він швидко зреагував, тому прикрив обличчя правою рукою і отримав поранення другої фаланги безіменного пальця. В цей момент злякавшись, ОСОБА_17 своєю правою ногою вдарив ОСОБА_23 в область живота, від якого той відійшов та вперся у стіл, який стояв у кімнаті. Далі з показів ОСОБА_17 , він перескочив через диван, і штовхнув його в ОСОБА_23 . Диван вдарив того по ногах, від чого останній втратив рівновагу, випустив із рук ніж, який впав на підлогу. Далі, за показами ОСОБА_17 , ОСОБА_23 взяв табурет, на якому раніше сидів і вдарив його по голові, а саме по лобі. Внаслідок цього ОСОБА_17 стверджує, що впав на підлогу, де підібрав ніж і почав відбиватися від ОСОБА_23 . Після цього, з його показів, ОСОБА_17 не пам`ятає, що відбувалося, але прийшовши до тями він зрозумів, що вони із ОСОБА_23 перебувають в коридорі квартири, а до ОСОБА_17 ззаду нібито хтось підкрадається. ОСОБА_17 стверджує, що повернувся і побачив хлопця, який за тиждень до цих подій, нібито здійснив на нього напад у під`їзді за місцем його мешкання. У цей момент, як стверджує ОСОБА_17 він ще більше злякався і почав втікати із квартири. Вибігши із дверей, він побіг по сходах на верхній поверх, а потім затих. Прислухавшись, він почув, що із квартири ОСОБА_23 хтось вийшов і пішов до низу. Тому ОСОБА_17 вирішив, що йому теж можна спускатися, щоб втікти із будинку геть. В подальшому за показами ОСОБА_17 , коли він спустився на поверх ОСОБА_23 , то побачив що він стоїть на коридорі із ножем у руках. ОСОБА_17 , знову дуже злякавшись, хотів пробігти повз ОСОБА_23 , однак йому це не вдалося, так як ОСОБА_23 його зупинив. У цей момент, за показами обвинуваченого, ОСОБА_23 хотів нанести йому удар ножем, але ОСОБА_17 встиг стрибнути на нього і стримав його руку. Далі ОСОБА_17 повідомив, що не пам`ятає, що відбувалось. Обвинувачений стверджує що не вбивав ОСОБА_23 і ножа у нього у руках у той момент не було, а лише намагався захиститись від нападу. Від чого саме помер потерпілий ОСОБА_23 і хто йому спричинив смертельні поранення обвинувачений не знає, але припускає що це могла бути невідома особа, яка з його слів теж знаходилася в той момент в парадному ОСОБА_23 та яка раніше вже скоїла на нього напад, проте в міліцію з цього приводу він вирішив не звертатися. В подальшому ОСОБА_17 повідомив, що вийшов з будинку, зустрів незнайому дівчину на вулиці та попросив у неї зателефонувати його друзям, які згодом приїхали за ним. ОСОБА_17 вказав, що всі його дії були вчинені тільки з метою самооборони, а наміру вбивати ОСОБА_23 він не мав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому п.4 ч. 2 ст. 115 КК України, його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, зокрема:

Показаннями потерпілої ОСОБА_19 , яка зазначила, що ОСОБА_23 , був її братом та проживав за адресою: АДРЕСА_3 . Брат працював приватним підприємцем. Останній шлюб у брата був з ОСОБА_34 . З ОСОБА_25 він був одружений на протязі 16-17 років і в шлюбі народилась донька ОСОБА_30 .

З дружиною спочатку у брата були хороші відносини, але на протязі останнього року його життя з 2014 вони значно погіршилися. ОСОБА_23 розповідав потерпілій, що ОСОБА_25 йому не готує їсти, відмовляється влаштовуватись на роботу і весь час проводить із своїми собаками. Влітку 2014 року ОСОБА_35 та ОСОБА_25 розлучилися і в них почався судовий процес з приводу розподілу майна. ОСОБА_25 і ОСОБА_30 переїхали жити до бабусі Лізи - Галини. ОСОБА_35 після розлучення підтримував дружні відносини із донькою ОСОБА_29 , давав гроші на відпочинок та лікування. Зі слів потерпілої, жінка брата - ОСОБА_25 у листопаді 2014 року їй телефонувала та розповідала що Лізі важко їздити без автомобіля, тобто на громадському транспорті, а вона залишилась без грошових коштів і на роботу її не візьмуть в сорок років. В кінці листопаду 2014 року потерпілій зателефонував її брат ОСОБА_23 та розповів, що до нього приходила ОСОБА_30 і влаштувала скандал, сказала що їй потрібен автомобіль та квартира і що він взагалі не її батько. 10.12.2014 року ОСОБА_23 приходив до потерпілої в гості і розповів, що збирається на операцію пов`язану із вживленням стовбурових клітин і для цього зібрав грошові кошти в сумі сто тисяч гривень. Настрій в ОСОБА_36 був хороший, про те що йому хтось погрожує він нічого не казав і поводився як завжди.

12.12.2014 приблизно о 00.30 год. потерпілій зателефонували та повідомили про вбивство ОСОБА_23 , після чого вона разом з ОСОБА_37 та сином брата - ОСОБА_18 поїхали на його квартиру. До квартири вони приїхали о 02.00 год., щоб подивитися на місце вчинення вбивства. Тоді всерединні квартири знаходився дільничний, прізвище якого потерпілій не відомо. Вони попросили зайти в квартиру, після чого дільничний викликав наряд. Потім потерпіла, ОСОБА_18 зайшли в квартиру, в якій вже перебував дільничний. Вони оглянули квартиру та вийшли, сейф у квартирі ОСОБА_23 був замкнутий.

Про ОСОБА_17 потерпіла раніше ніколи не чула і дізналась про його існування тільки після похорону. В 1999 році потерпіла подарувала ОСОБА_38 квартиру АДРЕСА_2 яку купила в 1995 році за 25 тисяч доларів США. Також їй було відомо що в квартирі ОСОБА_23 знаходився сейф в якому останній зберігав гроші та зброю, ключ від нього зберігав на кондиціонері про що також знала його донька ОСОБА_30 та колишня дружина ОСОБА_25 . Потерпіла зазначила, що ніколи не бачила ключа від сейфу. 16.12.2014 року при додатковому огляді квартири АДРЕСА_4 в її присутності було виявлено, що сейф відкритий та він порожній.

Показаннями потерпілого ОСОБА_18 , який повідомив, що убитий - ОСОБА_23 є його батьком та проживав за адресою: АДРЕСА_3 . Батько працював приватним підприємцем. Свідок є його сином від другого шлюбу з ОСОБА_39 . Батько був одружений 4 рази. Останню його дружину звали ОСОБА_40 . Влітку 2014 року вони розлучились. Розлучення пройшло погано, ОСОБА_25 почала вимагати у його батька гроші, хотіла забрати в нього квартиру, почала телефонувати свідку та через доньку ОСОБА_41 - Лізу погрожувати. Також вона погрожувала батьку. Свідку дзвонила сестра - ОСОБА_30 та говорила, що якщо він буде допомагати батьку йому буде погано, а батьку і так буде погано. Розказувала якісь нісенітниці про екстрасенсорні здібності її сім`ї. Батько розповідав йому, що в ОСОБА_42 не виходило забрати його майно і вона дуже сердилась через це. З батьком свідок розмовляв останній раз близько 18:00 год. 10.10.2014 року. Батько зателефонував йому та запитав чи заїде він до нього ввечері. Потерпілий сказав, що йде на тренування та якщо встигне заїде, але в той день не заїхав. Останній раз ОСОБА_18 з батьком бачився за кілька днів, заїжджав до нього до дому. Батько не був нічим схвильований. По роботі у нього було все нормально, усі його поважали. Батько займався аграрним бізнесом. Ніяких конфліктів з конкурентами у нього не було. Зі слів свідка у нього була одна проблема - розлучення з ОСОБА_43 . Зі слів батька його адвокати сказали, що ОСОБА_44 нічого з його майна та грошових коштів не отримає. 11.12.2014 року свідок з батьком на протязі дня не розмовляв. 12.12.2014 року йому зателефонував найкращий друг батька - ОСОБА_45 , та повідомив що батька вбили і вони поїхала разом на квартиру. Свідок також повідомив, що у його сестри ОСОБА_27 був хлопець ОСОБА_46 . Батько казав, що влітку ОСОБА_46 телефонував йому та просив 10000 доларів США на відкриття якогось бізнесу, на що отримав відмову.

Показаннями свідка ОСОБА_47 , який пояснив суду, що був знайомий із убитим ОСОБА_23 з 2003 року. Вони разом їздили на полювання, на рибалку. Навесні 2014 року ОСОБА_23 розповів ОСОБА_48 , що хтось викрав у нього в квартирі 30 тис. доларів США та казав, що у крадіжці підозрює свою дружину ОСОБА_25 . Після вказаного випадку у ОСОБА_23 розпочалося розлучення. Також свідок чув, що теща ОСОБА_23 ОСОБА_49 дуже погано про нього відзивалась та називала його мішком із грішми та натякала що його «потрібно валити», тобто убивати. З показів свідка ОСОБА_23 заробляв непогані кошти на агробізнесі. Також свідок ОСОБА_50 зазначає, що його товариш ОСОБА_23 тримав у сейфі вдома велику суму грошових коштів у валюті, оскільки відкладав гроші на купівлю квартири у новому будинку та на лікування (операцію). Про ці заощадження, зі слів ОСОБА_51 , знала його донька ОСОБА_30 , колишня жінка- ОСОБА_25 . Про убивство ОСОБА_23 , ОСОБА_50 дізнався від його колишньої жінки ОСОБА_25 . Обвинуваченого ОСОБА_17 свідок ОСОБА_50 знав як хлопця доньки ОСОБА_23 ОСОБА_27 . Обвинувачений не викликав у свідка довіри оскільки поводив себе дивно. Приміром якось зателефонував ОСОБА_52 , уночі та запропонував придбати у нього Iphone за привабливою ціною, на що свідок відповів відмовою.

Показаннями свідка ОСОБА_53 , яка мешкає по сусідству її квартира розташована на одному майданчику із квартирою ОСОБА_23 та повідомила, що 11.12.2014, приблизно о 17 годині 30 хвилин перебувала вдома у власній квартирі АДРЕСА_5 та почула шум та крики про допомогу на східцевому майданчику перед своєю квартирою. Відчинивши двері вона побачила як хлопець, що за зовнішнім виглядом схожий на обвинуваченого ОСОБА_17 з яким вона була знайома раніше та знала що він зустрічається із донькою її сусіда ОСОБА_23 ОСОБА_29 , б`є ОСОБА_23 кулаком. Свідок ОСОБА_54 також почула як ОСОБА_23 кликав про допомогу. Коли вона вийшла, то підійшла до ОСОБА_41 і хотіла затягнути його до своєї квартири. Хлопець в цей час стояв до неї спиною та нічого не говорив. Проте ОСОБА_23 сказав, щоб вона залишила його та викликала міліцію. Крім ОСОБА_23 і хлопця, схожого на ОСОБА_55 інших сторонніх осіб на східцевому майданчику не було.Тоді вона повернулася до квартири та почала викликати міліцію. Згодом коли приїхали правоохоронці та лікарі вона дізналася що її сусіда ОСОБА_23 , якого вона знала багато років убито біля власної квартири. Також свідок зазначила, що знала сусіда ОСОБА_23 , виключно з позитивної сторони, як не конфліктну, врівноважену, спокійну, яка не була помічена раніше у бійках.

Показаннями свідка ОСОБА_56 , який пояснив, що влітку 2014 року він познайомився з ОСОБА_57 якому приблизно три рази налаштовував комп`ютер в його квартирі АДРЕСА_2 куди свідок ОСОБА_58 весь час приїжджав попередньо домовившись по телефону про зустріч. 10.12.2014 року на номер свідка ОСОБА_56 - НОМЕР_2 з номеру НОМЕР_3 зателефонував ОСОБА_59 та попросив щоб він прийшов (в той же день) та налаштував йому комп`ютер. 10.12.2014 у свідка не вийшло прийти до ОСОБА_36 і вони домовилися, що він прийде наступного дня в обідню пору доби. 11.12.2014 року приблизно о 11.10 год. свідок ОСОБА_58 прийшов в квартиру ОСОБА_23 . ОСОБА_60 в той момент був у вітальній кімнаті, включив комп`ютер і показав, що саме потрібно було зробити. Свідок ОСОБА_58 досить швидко налагодив йому екран і збирався йти, але ОСОБА_35 попрохав, щоб він встановив йому гру на комп`ютер. Гра була ліцензійна і її установка займала багато часу. В ході встановлення ігри ОСОБА_35 телефонував якійсь жінці та просив перерахувати з його картки грошові кошти за гру, сума складала приблизно 550 грн.

Також в ході встановлення комп`ютерної гри, яка тривала приблизно три години ОСОБА_23 розповідав свідку про розлучення із дружиною та що в нього йде судовий процес з цього приводу і що дружина хоче відсудити в у нього дачу та інше майно. ОСОБА_35 розповідав що він намагався розлучитися з дружиною по-хорошому та пропонував їй автомобіль і гроші, але вона відмовилася і зараз в неї нічого не вийде.

Коли свідок встановив гру, ОСОБА_23 попросив його перенести зображення з робочого столу комп`ютера на телевізор і щоб при цьому автоматично виключався екран комп`ютера. Свідок пояснив йому що це не можливо, але ОСОБА_35 сказав, що хлопець його доньки на ім`я ОСОБА_46 зможе це зробити і зателефонував ОСОБА_61 та попросив його прийти і показати як це зробити. Приблизно через 10 хвилин прийшов ОСОБА_46 . У що був одягнений ОСОБА_46 він не пам`ятав, запам`ятав тільки що він худорлявої тілобудови, зростом приблизно 1 метр 70 сантиметрів і у двох вухах у нього були великі сережки - «тунелі». З показань свідка ОСОБА_56 , хлопець доньки ОСОБА_23 - ОСОБА_46 зайшов в квартиру, зняв взуття та не знімаючи верхній одяг зайшов у вітальню та почав налаштовувати комп`ютер, але зробити те що хотів ОСОБА_35 він не зміг. Свідок ОСОБА_58 , з його ж показань, завершував роботу з комп`ютером, ОСОБА_60 з ОСОБА_62 почали розмовляти про святкування дня народження ОСОБА_27 (доньки ОСОБА_36 ). ОСОБА_46 пропонував разом з ОСОБА_63 оплатити ресторан для святкування, ОСОБА_35 в категоричній формі виразився проти цього та сказав що вона хворіє і він не хоче святкувати її день народження. Потім приблизно через п`ять хвилин ОСОБА_60 в присутності ОСОБА_64 розрахувався зі свідком (дав йому 300 гривень). Потім ОСОБА_46 та ОСОБА_35 вийшли в коридор, де на східцях палили цигарки, а свідок ОСОБА_58 одягнувся та вийшов з квартири та під`їзду. ОСОБА_23 та ОСОБА_46 залишилися на східцях палити. Інших сторонніх осіб крім ОСОБА_64 в квартирі ОСОБА_23 свідок ОСОБА_58 не бачив. Свідок надав показання, що покинув приміщення квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_23 приблизно о 16.05 год. О 16.20 год. ОСОБА_58 відправив ОСОБА_65 смс-повідомлення про те що оплатив інтернет, а потім поїхав додому.

Також свідок ОСОБА_58 показав, що ОСОБА_23 11.12.2014 при зустрічі з ним поводив себе спокійно, розповідав, що збирається зробити операцію та про розлучення з дружиною. Про ОСОБА_64 (хлопця ОСОБА_27 ) ОСОБА_35 відгукувався негативно та розповідав, що він займається продажем спортивного харчування. Також свідок ОСОБА_58 пояснив, що в листопаді 2014 року коли він був в квартирі ОСОБА_66 , то до нього приходив ОСОБА_46 і просив дати в борг гроші, але ОСОБА_35 відмовився та сильно обурився з цього приводу. Зі слів свідка він ОСОБА_64 того дня в листопаді 2014 року не бачив, бо ОСОБА_67 розмовляв з ним біля квартири. Про те що тоді приходив саме ОСОБА_46 йому стало відомо зі слів ОСОБА_23 . У день убивства, зі слів свідка ОСОБА_56 , - 11.12.2014 року крім ОСОБА_64 в квартирі ОСОБА_23 нікого не було та останній не казав що когось чекає.

Показаннями свідка ОСОБА_68 , який пояснив, що на початку осені 2014 року друзі познайомили його з ОСОБА_69 , який на той час користувався телефоном НОМЕР_4 . У той час ОСОБА_46 запропонував йому та його знайомому ОСОБА_70 замовити у нього за заниженою ціною мобільні телефони марки Iphone. Вони передали ОСОБА_17 тисячу чотириста п`ятдесят доларів США, ОСОБА_46 пообіцяв придбати для них за ці кошти три телефони марки Iphone на початку листопада 2014 року. ОСОБА_17 запевнив їх, що замовляє телефони з-за кордону, а саме з Китаю, а потім продає їх в Україні. Зі слів свідка, обвинувачений ОСОБА_71 обіцяв привезти телефони в кінці листопада, але потім кожний тиждень йому та його знайомому ОСОБА_70 вигадував різні історії чому не прийшов товар. Спочатку розповідав що виникли проблеми з документацією, потім що по акції прийде ще один телефон і потрібно почекати деякий час, пізніше що його пограбували біля парадного власного будинку та забрали телефони, які він збирався їм передати.

ОСОБА_71 розповідав свідку про батька своєї дівчини ОСОБА_27 та казав що він дуже впливова та багата людина. Особисто свідок ОСОБА_72 ніколи батька ОСОБА_27 не бачив та не був з ним знайомий.

11.12.2014 року приблизно об 11 год. 00 хв. на особистий телефонний номер мобільного телефону свідка ОСОБА_68 подзвонив ОСОБА_17 та повідомив, що мобільні телефони знаходяться у нього та сказав, що зустрічається з батьком ОСОБА_27 та набере пізніше після зустрічі. Свідок ОСОБА_72 намагався дізнатися адресу, де забрати обіцяні телефони, за які він з товаришем сплатив кошти, але обвинувачений ОСОБА_73 поклав слухавку та написав свідку смс-повідомлення, що зараз не може говорити та попросив щоб його вони зачекали його в кафе «Lkafa» на бульварі Лесі Українки, 2. При цьому 11.12.2014 року приблизно о 18.30 год. в присутності свідка ОСОБА_68 на номер телефону його товариша ОСОБА_74 - НОМЕР_5 зателефонував ОСОБА_71 з невідомого номеру. Розмова відбувалась в присутності свідка тому він чув про що йшла мова. ОСОБА_46 повідомив, що у нього великі проблеми і що на даний час він знаходиться по АДРЕСА_6 та попросив приїхати до нього. Приблизно через 15 хв свідок ОСОБА_72 разом з товаришем ОСОБА_75 під`їхали до будинку який назвав ОСОБА_46 . Там їх зустріла незнайома раніше дівчина худорлявої тілобудови, невисокого зросту та запропонувала пройти з нею до ОСОБА_64 до якоїсь квартири. Зі слів свідка вони відмовилися та сказали, щоб ОСОБА_46 сам виходив. Потім з будинку вийшов ОСОБА_46 , який був дуже знервований, його руки були в карманах, проте свідок помітив, що вони тремтять. Потім він викинув на клумбу біля будинку предмет, який здався свідку ножем. Окрім того одяг у ОСОБА_17 був брудним та було схоже, що він в крові. Обличчя також було брудним. Свідок ОСОБА_72 не підходив близько до ОСОБА_17 , з ним розмовляв його вариш ОСОБА_76 , про що саме свідку невідомо. Потім приїхала ОСОБА_30 , яка поговорила з ОСОБА_17 та поїхала на таксі. Після чого свідок разом з ОСОБА_17 поїхали на таксі до батька останнього. ОСОБА_17 пішов до батька та повернувся через годину, після чого вони зі свідком сіли до автомобіля «Сузукі» та поїхали до ресторану по проспекту Повітрофлотському в м. Києві, де ОСОБА_46 повідомив, що у нього виникли великі проблеми і наразі кошти і телефони він не може повернути.

Через декілька днів свідок разом із своїм товаришем ОСОБА_75 в барі «Рома Еспрессо» по вул. Мечнікова, 3 зустрічався із дівчиною ОСОБА_77 . При зустрічі ОСОБА_30 запитувала у них яким чином можливо допомогти ОСОБА_61 так як у нього проблеми, та сказала, що в неї є ключі від квартири в якій проживав її покійний батько, а також ключ від сейфу в якому повинна знаходитись велика сума грошей. Ліза запропонувала свідку і його товаришу ОСОБА_70 зайти до квартири та викрасти гроші і за це обіцяла частину грошей із квартири та борг ОСОБА_64 . Також сказала що їй не можна з`являтися в квартирі бо за нею слідкують працівники міліції. Свідок відповів відмовою. Також свідку ОСОБА_78 пізніше стало відомо, що ОСОБА_46 був винен гроші не тільки його товаришу ОСОБА_70 , а ще багатьом людям в яких також брав гроші нібито на купівлю мобільних телефонів та планшетів, але їх не повертав і товар не привозив.

Показаннями свідка ОСОБА_79 , яка пояснила, що 11.12.2014 у другій половині дня йшла зі школи через двори на Дружби Народів в м. Києві. В цей час до неї підійшов раніше незнайомий їй хлопець, якого вона у судовому засіданні впевнено впізнає як обвинуваченого ОСОБА_17 . У цього хлопця був схвильований вигляд, зі слів свідка, були рани на руках та з них текла кров. Він попросив свідка ОСОБА_80 зателефонувати його друзям та назвав номер телефону. Просив щоб друзі приїхали та забрали його. Назвав номер на який необхідно подзвонити. Про те, що з ним трапилось докладно обвинувачений ОСОБА_17 свідку не розповідав, лише казав що на нього вчинено напад, його побили. Після цього приїхали друзі обвинуваченого і забрали його.

Показаннями свідка ОСОБА_81 , яка пояснила, що ОСОБА_30 дівчина ОСОБА_64 її подруга і вони часто з нею спілкувалися. Після 11.12.2014 до неї звернулася ОСОБА_30 з незвичним проханням покласти в себе вдома зв`язку ключів, які вона обіцяла потім забрати. Як потім дізналася свідок вказані ключі були від квартири убитого батька ОСОБА_27 ОСОБА_23 . Для чого після смерті батька ОСОБА_30 переховувала у неї вказані ключі свідок ОСОБА_81 не знала. Також свідок зазначила, що у розмовах які відбувалися між нею на ОСОБА_82 після смерті її батька ОСОБА_30 натякала, що ОСОБА_23 убив ОСОБА_46 .

Показаннями свідка ОСОБА_83 , яка пояснила, що знайома з ОСОБА_69 приблизно з 2010 року. З ОСОБА_62 раніше підтримувала дружні відносини, за час знайомства нічого дивного в його поведінці не помічала. Також знайома з вересня 2014 року з дівчиною ОСОБА_77 з якою також підтримувала дружні відносини, інколи вона залишалася на ночівлю у неї вдома.

11.12.2014 року приблизно в 18.00 год. на її номер тел. НОМЕР_6 зателефонувала дівчина з незнайомого номеру та сказала що вони знаходяться по вул. Лумумби, біля двох ларьків і що до неї підійшов хлопець який сказав, що його звати ОСОБА_46 і що на його напали та попросив набрати її номер.

Після дзвінка незнайомої дівчини свідок ОСОБА_84 відразу зателефонувала своєму товаришу - ОСОБА_85 та розповіла про дзвінок та що на ОСОБА_64 напали і вони домовилися поїхати на вул. Лумумби разом. Свідок повідомила, що коли виходила з під`їзду то побачила, що їй назустріч ішов ОСОБА_86 та ОСОБА_87 , який тоді був одягнений в чорну куртку та джинси, одяг в ОСОБА_64 був брудний, з плямами, схожими на кров, руки порізані, а на голові була рана з якої йшла кров. Вони зайшли в квартиру ОСОБА_88 , в якій на той момент нікого не було (мама свідка була ще на роботі) та почали запитувати в ОСОБА_64 , що з ним трапилося. ОСОБА_46 був дуже знервований, весь час ходив по квартирі та повторював фразу «йому капець» і більше нічого не казав. Після чого взяв у свідка телефон та набрав якійсь номер (який не зберігся, але точно не ОСОБА_27 , бо цей номер в неї був записаний) та вийшов з квартири. Куди саме пішов свідку не пояснював і вона не запитувала. Коли ОСОБА_46 перебував в квартирі то свідку декілька разів телефонувала ОСОБА_30 , але вона на більшість телефонних дзвінків слухавку не піднімала, потім взяла і сказала, що ОСОБА_64 побили.

Показаннями свідка ОСОБА_89 , яка є матір`ю обвинуваченого та пояснила, що про жодні конфлікти між її сином та ОСОБА_23 їй невідомо. Характеризувала ОСОБА_17 виключно з позитивної сторони, вказала, що він проживав зі своєю дівчиною ОСОБА_29 та мав самостійний дохід.

Судом достовірно встановлено, що пояснення допитаних в судовому засіданні потерпілих, свідків стабільні, логічно послідовні і не суперечать іншим доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження, в ході судового розгляду також встановлено відсутність будь-яких даних, що свідчать про те, що будь-хто з допитаних у даному кримінальному провадженні осіб, мав неприязні стосунки із обвинуваченим і з цієї причини міг обумовити останнього.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_17 кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та які досліджені судом.

Так судом безпосередньо досліджені наступні письмові докази:

Протокол огляду місця події (трупа) від 11.12.2014 р., відповідно до якого було оглянуто труп ОСОБА_23 , що був виявлений на сходниковій площадці 2-го поверху будинку АДРЕСА_7 , де розташовані квартири АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 .;

Протокол огляду місця події від 11.12.2014 р. відповідно до якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 та встановлено місце вчинення кримінального правопорушення;

Висновками судових трасологічних експертиз; № 3 від 22.01.2015, № 4 від 25.01.2015,
№ 4/тр від 09.02.2015 та № 85 від 23.02.2015 з дослідження замків вхідної двері та сейфу розташовані в квартирі АДРЕСА_2 .

Обставини вчинення ОСОБА_17 вбивства ОСОБА_23 підтверджуються висновками судово-медичних експертиз, які колегія суддів визнає належними та допустимими. Колегія суддів звертає увагу на кількість, характер тілесних ушкоджень, які були заподіяні потерпілому, що в сукупності свідчить про направленість умислу обвинуваченого позбавити життя ОСОБА_23 .

Висновком судово-медичної експертизи N 3226 від 28.01.2015р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_23 виявлено:

Одне колото-різане поранення шиї. Колото-різана рана розташована на лівій бічній поверхні шиї, в її нижній третині. Рановий канал від неї відходить зверху вниз, спереду назад, та зліва на право, по його ходу ушкодженні м`які тканини шиї, ліву внутрішню яремну вену та ліву загальну сонну артерію; довжина ранового каналу 4 см.

Шість проникаючих колото-різаних поранень живота:

перше поранення: колото-різана рана розташовується на животі спереду справа, канал від неї направлений спереду назад, зверху вниз, та справа наліво, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, пристінкова очеревина, сальник, та брижі тонкої кишки, довжина каналу приблизно 8, 5 см.

друге поранення: колото-різана рана розташована на правій бічній поверхні живота, рановий канал від неї направлений спереду назад, знизу вверх, та справа на ліво, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, пристінкова очеревина, канал проникає в черевну порожнину не ушкоджуючи органи, глибина ранового каналу приблизно 5 см.

третє поранення: колото різана рана розташована на правій бічній поверхні живота, канал від неї має напрямок справа наліво, знизу вверх та дещо ззаду на перед, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота та права нирка, довжина каналу приблизно 8, 5 см.

- четверте поранення: колото-різана рана розміщена на передній поверхні живота зліва, канал від неї має напрямок спереду назад, дещо зверху вниз, та зліва на право, по його ходу ушкодженні м`які тканини, сальник та брижа тонкої кишки довжина його в тілі приблизно 8 см.

- п' яте поранення колото різана рана розташована на передній черевній стінці зліва, канал від неї має напрямок спереду назад, дещо знизу верх, та зліва на право, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, проникає в черевну порожнину не ушкоджуючи органи черева, глибина ранового каналу приблизно 5 см.

- шосте поранення: колото-різана рана розташована на лівій бічній поверхні живота, рановий канал від неї має напрямок зліва на право, знизу верх та дещо ззаду на перед, по його ходу ушкодженні м`які тканини живота, та ліву нирку, довжина його в тілі приблизно 8 см.

Вищевказані проникаючі поранення живота та поранення шиї з ушкодженням великих судин мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, виявлено 31 непроникаюче колото-різане поранення тіла, вхідні рани яких знаходяться на обличчі, шиї, лівій руці, спині, лівому стегні, лівій сідниці, ранові канали мають довжину від 1 до 5 см, і направленні переважно зліва на право і спереду назад, по ходу ранових каналів пошкодженні м`які тканини;

Крім того, виявлено 11 різаних ран, розташованих на волосистій частині голови, на обличчі, шиї, лівій руці та спині, що мають довжину від 2 см до 5 см, глибину до 0,7 см. Синець на обличчі справа.

Непроникаючі колото-різанні поранення, різанні рани, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Колото-різані поранення виникли від дії предмету який мав форму типу клинка ножа.

Різані рани виникли від дії гострого предмету, яким могло бути лезо ножа.

Синець на обличчі виник від дії тупого предмету, незадовго до настання смерті, має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Всі ушкодження виникли за життя, з ними ОСОБА_23 прожив не більше 30-40 хвилин.

Смерть ОСОБА_23 настала від проникаючих колото-різаних поранень живота та шиї з ушкодженням великих судин та внутрішніх органів, що призвело до розвитку крововтрати та шоку. Висновок зроблений на основі таких даних: наявність вищеописаних проникаючих ушкоджень, велика кількість крові в порожнинах тіла та в місці розташування трупа, малокрів`я внутрішніх органів, шунтування кровотоку в нирках, крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова), ділянки гострого здуття легень, набряк набухання головного мозку.

Також, вчинення ОСОБА_17 злочину підтверджуються в їх сукупності:

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 523

Висновком імунологічної експертизи № 7

Висновком судово-цитологічної експертизи № 2/ц

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 32.

Протоколом та відеозаписом слідчого експерименту від 17.12.2014, в ході якого обвинувачений ОСОБА_17 визнав, що не виключає можливість, що саме він наніс ножові поранення ОСОБА_23 , які призвели до його смерті.

Пояснення ОСОБА_17 під час слідчого експерименту та в судовому засіданні, що він цього він не пам`ятає, що саме він наніс ножові поранення ОСОБА_23 , які призвели до його смерті, і не міг на той момент це усвідомити, спростовуються висновками судово-психіатричної експертизи.

Висновком судово-психіатричної експертизи, встановлено, що на момент вчинення злочину та після обвинувачений ОСОБА_17 усвідомлював свої дії, міг ними керувати та не перебував і не перебуває у стані афекту. В період кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_17 , останній на будь-який психічний розлад не страждав. У теперішній час ОСОБА_17 на будь-який психічний розлад не страждає і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, посилання ОСОБА_17 на забування обставин, що відносяться до періоду нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, не носять хворобливого характеру і не є проявом будь-якого психічного розладу.

Аналіз всіх наданих матеріалів провадження, результатів проведеного обстеження судовим експертом-психологом дозволяє визначити у ОСОБА_17 відсутність необхідної сукупності визначальних ознак, характерних для виражених афективних станів.

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, характер встановлених стосунків між обвинуваченим та потерпілим, покази потерпілих, свідків, висновки проведених експертиз та протоколи слідчих дій.

Обставини обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні злочину передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України, узгоджуються з його детальними поясненнями експертам під час проведення судово-психіатричної експертизи, висновки якої колегія суддів вважає належними та допустимими.

Не містять висновки про обставини вчинення злочину ОСОБА_17 істотних протиріч з обставинами, які він викладав під час слідчого експерименту.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертні висновки не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованими.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого за п.4 ч. 2 ст. 115 КК України колегія суддів бере до уваги, що за нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із частиною першою ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Аналізуючи можливість перебування ОСОБА_17 в стані необхідної оборони чи перевищення її меж, суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду України, які неодноразово були висловленні у справах N 5-125кс15 від 17 грудня 2015 року, N 5-12 кс 14, N 5-27 кс 14, N 5-29 кс 14, N 5-34 кс 14, де Верховний Суд зазначав, що закріплене право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.

Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитись з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних прав та інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема, щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, розправитися, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження, доводів обвинуваченого наданих в судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту вбачається, що виник конфлікт з потерпілим, пов`язаний з висловлюванням обоюдних претензій щодо характеру стосунків з потерпілим. За словами обвинуваченого зненацький для нього напад з боку потерпілого, який вихопив ніж і рухом справа наліво начебто наніс ОСОБА_17 удар в область обличчя та останній захищаючи обличчя правою рукою і отримав поранення другої фаланги безіменного пальця, після чого ОСОБА_17 ногою вдарив ОСОБА_23 в область живота та штовхнувши диван йому під ноги, від чого потерпілий тратив рівновагу, випустив із рук ніж.

На переконання суду, поведінка обвинуваченого після того як від його удару потерпілий був нейтралізований, кількість, локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень потерпілого свідчить, що мотивом його дій був мотив помсти за дії потерпілого, неприязнь до потерпілого за характер стосунків з донькою, відмовою виконувати умови обвинуваченого.

Ці обставини підтверджують і висновки експертів про те, що тілесні ушкодження потерпілому могли бути заподіяні на протязі приблизно не більше 30 хвилин, самостійно пересуватись він не міг, якщо ОСОБА_23 і переміщався, то лище в межах місця події.

Колегія суддів також не встановила в судовому засіданні, що під час вчинення злочину ОСОБА_17 перебував у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого, що узгоджується з висновком проведеної психіатричної експертизи, фактичні дані якої суд визнає належними та допустимими, а також підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, колегія суддів, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшла до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_17 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому із особливою жорстокістю.
Нанесення великої кількості ударів потерпілому за життя відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" від 07.02.2003 р., може кваліфікуватися за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України як вчинене з особливою жорстокістю, в разі, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань.

Враховуючи той факт, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, та в ході судового розгляду не змінено обвинувачення ОСОБА_17 в частині кваліфікації дій обвинуваченого за нормою закону, яка передбачає відповідальність за більш тяжке кримінальне правопорушення, суд проводить розгляд кримінального провадження саме в межах висунутого обвинувачення та незважаючи на те, що обвинувачений не визнав свою вину у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_23 , в судовому засіданні заперечує нанесення ударів потерпілому в ході їх бійки, мотивує свої дії тільки захистом себе від протиправних дій потерпілого, який перший на нього напав, суд, враховуючи висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_23 , відповідно до яких всі встановлені на тілі трупа ОСОБА_23 тілесні ушкодження є прижиттєвими, нанесеними у короткий проміжок часу, вважає, що обвинувачений, при незначних діях з боку потерпілого, проявляв значну жорстокість, безжалісність та безпощадність до потерпілого, його можливих прохань про припинення своїх протиправних дій, які були направлені тільки на позбавлення потерпілого життя шляхом нанесення ударів ножом по тілу потерпілого.

Таким чином, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_17 щодо невизнання ним своєї вини, оскільки сукупність досліджених судом доказів свідчить про направленість умислу обвинуваченого на умисне вбивство потерпілого, що підтверджено в суді стабільними показаннями обвинуваченого, висновками проведених у кримінальному провадженні експертиз, та розцінює таку позицію обвинуваченого як в ході досудового розслідування так і в судовому засіданні як спосіб виконання ним конституційного права на свій захист від обвинувачення і бажання уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнані найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, умови його життя, відношення до праці, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, колегія суддів вважає що виправлення обвинуваченого можливе тільки з ізоляцією його від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій кваліфіковано його дії.

Враховуючи, що ОСОБА_17 вчинено особливо тяжкий злочин з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наявності значної кількості несумісних із життям тілесних ушкоджень, з огляду на наслідки злочинних дій, які є невідворотними та полягають у смерті ОСОБА_23 , позиції обвинуваченого в суді, який наполягає на протиправності дій потерпілого та не висловлює жодного жалю щодо наслідків вчиненого, із врахуванням даних про особу ОСОБА_17 , за відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого за вчинення умисного вбивства, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_17 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене п.4 ч. 2 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі на строк, який буде достатнім до досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання, направленої на виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Заявлені потерпілими ОСОБА_19 та ОСОБА_23 в судовому засіданні цивільні позови щодо стягнення з обвинуваченого на їх користь спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди підлягають задоволенню частково, оскільки настання моральної шкоди потерпілим доведено матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" N 3 від 31.03.89 р. (із змінами і доповненнями) передбачено, що суд першої інстанції не вправі передавати вирішення питання про розмір цивільного позову на вирішення в порядку цивільного судочинства, оскільки кримінально-процесуальним законом України це не передбачено.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, вимоги потерпілих про стягнення з обвинуваченого грошових коштів в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди підлягають задоволенню в частині досліджених судом фактичних обставин справи та в межах пред`явленого обвинувачення, заявлених позовних вимог.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд визнає, що перераховані в позовах потерпілими обставини заподіяли їм моральні страждання, створили їм неприємності та змінили їх уклад життя, викликають душевні переживання і страждання, вимагають значного відволікання їх часу і матеріальних засобів на відновлення їх життєвих зв`язків, що потребує від них додаткових зусиль для організації свого звичайного ритму життя.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їхньої реалізації, ступеня вини особи, яким заподіяно моральну шкоду, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_17 був порушений звичайний уклад життя потерпілих у зв`язку із заподіянням смерті їх батьку та брату, що призвело до трагічних змін в їх житті після втрати рідної людини, після усвідомлення наслідків трагічної смерті якої у потерпілих виникло та продовжує залишатися почуття життєвої катастрофи з ознаками психологічного надлому, душевного болю, переживаннями втрати щасливого життя, з приводу чого вони відчувають душевні страждання, в тому числі пов`язані з погіршенням стану їх здоров`я у зв`язку із впливом негативних наслідків у вигляді погіршення психоемоційного та психосоматичного станів, які в тому числі виразилися в почуттях виснаженості, настороги, напруги, страху, побоювання нової можливої трагедії щодо втрати близьких людей, відчуття безпорадності, безнадії, порушення фізіологічної рівноваги, зміни матеріально стану сім`ї, глибокого депресивного стану.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості, оскільки в результаті неправомірних дій обвинуваченого позивачі змушені звернутися до суду за захистом порушеного права.

Враховуючи вказані обставини в своїй сукупності, соціальну значущість людини яку насильно позбавили життя для її дружини, доньки, онуків, характер кримінального правопорушення, суд знаходить обґрунтованим задоволення позовних заяв потерпілих в частині розміру компенсації моральної шкоди, заявленої в цивільних позовах потерпілих на суму 250 000 грн. кожному.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у вигляді вартості проведених експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_17 до набрання вироком законної сили слід залиши без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту його затримання з 12.12.2015 р.

Зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_17 з 12.12.2015 р. по 13.08.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_23 про стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) на користь кожного з потерпілих: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_10 , ІПН НОМЕР_7 ) та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_11 , ІПН НОМЕР_8 ) в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди по 250 000,00 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на проведення судових експертиз:

дактилоскопічної № 925 від 22.12.2014 в сумі 589, 68 грн.,
дактилоскопічної № 926 від 23.12.2014 в сумі 491,40 грн.,
дактилоскопічної № 78 від 11.02.2015 в сумі 1478, 40 грн.,
дактилоскопічної № 79 від 16.02.2015 в сумі 1848, 00 грн.,
трасологічної № 4 від 25.01.2015 в сумі 393, 12 грн.,
трасологічної № 3 від 22.01.2015 в сумі 393, 12 грн.,
трасологічної № 4/тр від 09.02.2015 в сумі 1045, 33 грн.,
трасологічної № 85 від 23.02.2015 в сумі 491, 04 грн, всього на загальнусуму 7221,13 грн.
Речові докази, а саме: куртку чорного кольору, футболку чорного кольору, пачку з під сигарок «Столичні», предмети схожі на мисливські патрони до вогнепальної зброї 12 калібру в кількості 78 штук, предмети схожі на патрони до нарізної зброї з маркуванням «BLACK Hills 308» загальною кількістю 60 штук та предмети схожі на патрони до нарізної зброї із маркуванням на дні гільзи RWS 223 REM в кількості сорок штук, ключ пластиковий чорного кольору з написом «ЕБРО-Вердінг», металевий ключ з написом «SISO», ключ металевий із зображенням емблеми автомобіля «Daihatsu», мобільний телефон «Соні» чорного кольору із вставленою сім-картою мобільного оператора «Джинс», мобільний телефон «Айфон» із вставленою сім-картою мобільного оператора «Лайф», металеве кільце сірого кольору, металевий кулон сріблястого кольору, клаптик паперу із печатками «Для довідок», змиви з долонь правої та лівої руки ОСОБА_23 , вісім змивів речовини бурого кольору, недопалок із під сигарет «R1», труси із слідами бурого кольору, а також всі об`єкти повернуті після проведення експертиз, що передані на зберігання до кімнати схову речових доказів Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з монета отримання копії вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_2