н/п 1-кп/640/839/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 Київський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зміїв Харківської області, українця, громадянина України, непрацюючого, з повною середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України,-
22 серпня 2017 року приблизно о 11.50 год, ОСОБА_4 , знаходячись на ТЦ «Барабашова» в м.Харкові біля торгівельного майданчика №10-0029, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 2 упаковки саморізів для черепиці по 500 шт. зеленого та червоного кольорів вартістю 500 грн. (по 250 грн. за упаковку), загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №362 від 29.08.2017 року 500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму. Після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.
Крім того, 22.08.2017 року приблизно о 12.30 год. ОСОБА_4 знаходячись на ТЦ «Барабашова» в м.Харкові біля торгівельного майданчика №64 плац 7, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно, викрав тен металевий з позолоченим ободом, 6 кВт, ТМ Balsik, виробництво Туреччина, загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №361 від 29.08.2017 року 520 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму. Однак, довести свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 не зміг, з причин що не залежали від його волі, одразу після вчинення крадіжки був зупинений працівниками поліції.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явлення обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосовано в результаті укладення угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, між ним та потерпілими досягнута домовленість про призначення покарання за ч.1 ст.185 у вигляді 2 років позбавлення волі, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, згідно ст.70 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5)відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Цивільний позов потерпілим заявлено не було у зв`язку з відсутністю претензій матеріального характеру до обвинуваченої.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.
Речові докази після набрання вироком законної сили - повернути потерпілим.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1