г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1039/17
Номер провадження 1-кп/213/92/18
В И Р О К
Іменем України
28 лютого 2018 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000587 від 25.09.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, Російська Федерація, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в ДУ «ШВЦ (№75)»

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора Криворізької місцевої

прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 раніше засуджений 22.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним 12.11.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за яким ОСОБА_3 було засуджено за ст. 185 ч.2, ст.186 ч.2 КК України, ст.70 ч.1, ст. 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

16.01.2017 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 13 днів ОСОБА_3 замінено на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

10.02.2017 року ОСОБА_3 прибув до Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» (далі ШВЦ № 75), розташованої у с. Водяне Широківського району Дніпропетровської області для відбуття покарання у виді обмеження волі.

В цей же день, 10.02.2017 року ОСОБА_3 під особистий підпис був ознайомлений з правилами відбуття покарання у вигляді обмеження волі, які передбачені ст.ст. 56, 59 Кримінально-виконавчого кодексу України, п.п.2-3 розділу ІІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року та про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 390 КК України, а саме: неповернення до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді обмеження волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.

21.09.2017 року ОСОБА_3 на підставі наказу начальника ШВЦ №75 за №499 від 21.09.2017 року дозволено короткочасний виїзд за межі установи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та госпіталізацією до Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №17" Дніпропетровської обласної ради" на період лікування, з обов`язком повернення до ШВЦ №75.

21.09.2017 року від ОСОБА_3 відібрано розписку про ознайомлення з правилами поведінки під час короткочасного виїзду, попереджено про відповідальність за їх порушення та про кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду.

21.09.2017 року ОСОБА_3 в супроводі представника адміністрації ШВЦ №75 прибув до Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №17" Дніпропетровської обласної ради" та маючи прямий умисел на неповернення до місця відбування покарання після закінчення короткочасного виїзду, 22.09.2017 року залишив територію вказаного лікувального закладу та до місця відбування покарання не повернувся, тобто ухилився від відбування покарання у виді обмеження волі.

29.09.2017 року, близько 12:00 години ОСОБА_3 представниками адміністрації ШВЦ №75 був виявлений біля будинку №66, розташованому по вул. Гагаріна м. Кривому Розі Дніпропетровської області та 29.09.2017 року доставлений до житлової зони ШВЦ №75.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів. Пояснив, що йому дійсно було дозволено короткочасний виїзд до лікаря у зв`язку із біллю в животі, а потім, після відвідування лікарні, він не повернувся до місця відбування покарання та мешкав у своїх знайомих у місті Кривому Розі поки не був затриманий. Кримінальне правопорушення він допустив у зв`язку з тим, що мав грошовий борг перед іншими засудженими, а знаходячись на волі мав намір знайти гроші та повернути борг. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо його не карати та застосувати до нього покарання у вигляді обмеження волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України за ознаками неповернення до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді обмеження волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який є не одруженим, на час вчинення кримінальних правопорушень офіційно не працював, а зі слів працював не офіційно у приватного підприємця, за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило (т.2 а.с.112), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (т.2 а.с.110,111, т.4 а.с.76,77), раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості (т.2 а.с.104-105, т.4 а.с.78-79), з 10.02.2017 року по цей час відбуває покарання в Широківському ВЦ-75, згідно характеристики від 25.09.2017 року за підписом старшого інспектора групи соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_6 та затвердженої начальником ШВЦ № 75 ОСОБА_7 за містом відбування покарання характеризується негативно, має одне заохочення та одне стягнення, яке є діючим не знятим та не погашеним (т. 2 а.с. 32-33), вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України судом визнається - щире каяття.

Обставина, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом визнається рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі з наступних підстав.

Відповідно до статті 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При вивченні матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має не погашені та не зняті в установленому порядку судимості за вчинення кримінальних правопорушень, починаючи з 2008 року і до цього часу:

-за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.06.2008 року за ч.3ст.185, ст.69 КК України до 3 років обмеження волі, звільнився 05.02.2010 року по відбуттю строку покарання;

-31.10.2011 року за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік;

-10.12.2012 року за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-21.01.2013 року за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився на УДЗ 24.05.2014 року;

-07.10.2014 року за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 1 року 3 міс. позбавлення волі;

-12.11.2014 року за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-22.12.2014 року за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі. 16.01.2017 ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст.82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 13 днів замінено на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

Як зазначено вище, останнє покарання обвинуваченому було призначено у вигляді позбавлення волі, яке на підставі статті 82 КК України було замінено на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

За встановлених судом обставин, які викладені вище і не оспорюються обвинуваченим, під час відбування покарання у виді обмеження волі обвинувачений, повністю усвідомлюючи злочинність своїх діянь, маючи дозвіл на короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду не повертається до міста відбування покарання, уникаючи відбування покарання, переховуючись від нього до того часу, поки його не було затримано, отже умисно вчиняє кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 статтею 390 КК України.

Санкція ч. 2 статті 390 КК України передбачає як обмеження волі, так і позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину,враховуючи кількість та періодичність вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та непогашених на цей час судимостей, враховуючи вид покарань, які призначались попереднім судом до обвинуваченого, останнє з яких у вигляді позбавлення волі було замінено на обмеження волі суд знаходить, що призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, як менш суворий вид покарання, буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, врахована судом пом`якшуюча обставина щире каяття обвинуваченого - не є за своєю вагою тим важелем, який скасовує сукупність інших, вищевказаних негативних обставин, які на думку суду є вагомими і, як того вимагає закон, повинні бути враховані судом при призначенні покарання.
Крім того, при призначенні покарання суд застосовує положення статті 71 КК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2014 року у вигляді 2 /двох/ днів обмеження волі, і, враховуючи правила п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) дня позбавлення волі.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, узявши його під варту у залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 28 лютого 2018 року.
Матеріали кримінального провадження №0000587 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в справі №197/1039/17 (пр.1-кп/213/92/18).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .