У Х В А Л А
Іменем України
08 грудня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000064 від 20.02.2017 року (виділеного з кримінального провадження № 0000026),-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000064, внесене до ЄРДР 20.02.2017р., яке було виділено з кримінального провадження № 0000026.
26 вересня 2016 року на підставі ухвали слідчого судці Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 02.09.2016 року у справі № 761/31231/16-к за адресою: АДРЕСА_1 ), був проведений обшук.
Під час вказаного обшуку були присутні особи, права та інтереси яких можуть бути порушені чи обмежені під час проведення обшуку за вказаною адресою, зокрема гр. ОСОБА_5 , який згідно договору суборенди № 1 від 01.01.2016 року орендує приміщення площею 4,5 м2 за адресою АДРЕСА_1 ) та згідно договору найму торгівельної площі № 4 від 01.01.2016 року винаймає торгівельну площу на території ринку «Європейський», а саме павільйон № 3, загальною площею 22,5 м2 для провадження торгівельної діяльності.
За результатами проведеного обшуку було вилучено майно належне ОСОБА_5 , дозвіл на вилучення якого не надавався
Враховуючи викладене скаржник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.
Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий проти задоволення скарги заперечив.
Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Так, з ухвали слідчого судді від 02.09.2017 року вбачається, що слідчому був наданий дозвіл на відшукання та вилучення за адресою: АДРЕСА_1 ), зокрема грошових коштів, фінансово-господарської документації та чорнових записів, на поверненні яких наполягає скаржник.
З наявних у слідчого судді матеріалів кримінального провадження було виявлено та вилучено майно, дозвіл на вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді.
Тобто співставлення вищезазначеного судового рішення з протоколом обшуку та вимогами скарги свідчить, що майно, на поверненні якого наполягає заявник, охоплюються ознаками речей, на відшукання та вилучення яких надавався дозвіл ухвалою слідчого судді від 02.09.2017.
Таким чином, вилучене під час обшуку майно є таким, про яке прямо зазначено в ухвалі про обшук.
Наведене свідчить, що вилучені грошових коштів, фінансово-господарська документація та чорнові записи не мають статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст.169, ч.5 ст.171 КПК, отже на слідчого не покладався обов`язок протягом доби ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.
Сукупність наведеного свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000064 від 20.02.2017 року (виділеного з кримінального провадження № 0000026) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1