18.04.2018 Справа № 337/1855/17
Провадження № 1-кп/337/28/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.01.2017 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 03.01.2017 року був засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин. Вказаний вирок набрав законної сили 03.02.2017 року і звернутий до виконання.
31.03.2017 року ОСОБА_5 ознайомлений під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та був зобов`язаний сумлінно ставитися до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без дозволу уповноваженого органу з питань пробації не виїздити за межі України. Також, ОСОБА_5 роз`яснено, що в разі ухилення від відбування покарання він буде притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.
31.03.2017 року ОСОБА_5 видано направлення до МКП «Основаніє», згідно якого він повинен був 04.04.2017 року приступити до відпрацювання 80 годин громадських робіт, з яких відпрацював лише 4 години.
Після чого, ОСОБА_5 , ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, до відбування громадських робіт не приступив.
Не маючи поважних причин, ОСОБА_5 , порушуючи порядок відбування призначеного йому покарання, маючи умисел на ухилення від нього, достовірно знаючи та будучи належним чином повідомленим про необхідність його відбуття, з 04.04.2017 року по 28.04.2017 року, без поважних причин, у повній мірі не відбув покарання у вигляді громадських робіт, тобто безпричинно протягом тривалого часу, з 04.04.2017 року по 28.04.2017 року не відпрацював 76 годин у КП «Титан», про причину своєї неявки не попередив та довідок, які б засвідчували поважні причини неприбуття не надав, тим самим ухилився від відбуття призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав. Суду пояснив, що він був засуджений Хортицьком районним судом м.Запоріжжя до 80 годин громадських робіт, про що йому було відомо. Також він був обізнаний де необхідно відпрацьовувати, але з 80 годин відпрацював лише 4 години у лютому 2017 року, бо у його мами у вересні 2016 року був інсульт, треба було за нею доглядати. Він ніде не працює вже майже 5 років, роботу не може знайти, але заробляє гроші тим, що збирає пляшки, горіхи, фрукти по території Бабурки, які потім продає. Також йому бракувало грошей не проїзд до місця відпрацювання, а на території Бабурки таких об`єктів не має. Він не звертався письмово до сектору пробації з заявою про те, що не може відпрацьовувати бо хворіє матір та не має грошей.
І хоч обвинувачений вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав, його вина підтверджується доказами, добутими в ході розгляду справи судом:
-поясненнями свідка ОСОБА_6 про те, що вона працює інспектором сектору пробації. Після отримання на виконання вироку суду, ОСОБА_5 викликався до сектору пробації, але з`явився не з першого разу, а коли прийшов у квітні 2017 року, був ознайомлений з правилами відпрацювання, про що розписався. Також у квітні 2017 року ОСОБА_5 отримав направлення у КП «Титан», де засуджені відпрацьовують громадські роботи. У триденний строк на ОСОБА_5 було видано наказ про відпрацювання та графік відпрацювання, але з 80 годин ОСОБА_5 відпрацював лише 4 години. З`ясувати чому ОСОБА_5 не відпрацьовує громадські роботи, встановити не могли, бо він на виклики до сектору пробації не приходив. Ніколи ОСОБА_5 не казав, що має хвору матір, оскільки за таких випадків йому можливо було б встановити інший графік відпрацювання;
-свідка ОСОБА_7 , який є майстром дільниці КП «Титан» та пояснив, що коли особа з`являється у КП «Титан», там складають графік відпрацювання, повідомляють його про особу, яка прийде відпрацьовувати, там особа проходить відповідний інструктаж, отримує листок, з яким приходить на дільницю. Про таку особу повідомляють його і, коли вже особа приходить на дільницю для відпрацювання, він проводить інструктаж щодо техніки безпеки, про що робить відповідний запис у листку, також проводить відповідний запис про допуск його до роботи, кількість відпрацювань. ОСОБА_5 він ніколи не бачив на дільниці, вперше побачив у суді;
-копією вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.01.2017 року відносно ОСОБА_5 ;
-копією розпорядження про набрання вироком суду законної сили;
-копією направлення на роботу від 31.03.2017 року;
-копією наказу від 04.04.2017 року про відбування громадських робіт;
-копією графіку відбування особи засудженої до громадських робіт ;
-повідомленням КП «Титан» від 07.04.2017 року № 122 про те, що ОСОБА_5 у період з 04.04.2017 року по 07.04.2017 року на роботу не виходив;
-копією довідки про відпрацювання 4 годин громадських робіт, станом на 26.04.2017 року;
-копією облікової картки № 08/2017 про відпрацювання ОСОБА_5 станом на 04.05.2017 року 4 годин громадських робіт;
-копіями рапортів інспектора Хортицького РВ про ухилення ОСОБА_8 від відбування громадських робіт від 06.03.2017 року та 14.03.2017 року;
-копією пояснень ОСОБА_8 про те, що він не з`являвся на відпрацювання громадських робіт, оскільки знаходився на заробітках у Дніпропетровській області від 31.03.2017 року;
-копією підписки про ознайомлення ОСОБА_5 про покарання у вигляді 80 годин громадських робіт від 31.03.2017 року.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 389 ч.2 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
За змістом ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він не міг відпрацювати покарання у вигляді громадських робіт, оскільки хворіє його мама, та він не мав грошових коштів на проїзд.
Такі пояснення обвинуваченого підтримав захисник ОСОБА_4
Пленумом Верховного суду України, Постановою N 9 від 01.11.1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визначив, що статтею 129 Конституції встановлено, що до основних засад судочинства
віднесено змагальність сторін, забезпечення доведеності вини та
підтримання в суді державного обвинувачення, яке згідно зі ст.121
Конституції покладається на прокуратуру, тому суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ст.389 ч.2 КК України.
Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 не міг відпрацювати покарання у вигляді громадських робіт бо доглядав за хворою матір`ю, не мав грошових коштів на проїзд, спростовуються поясненнями ОСОБА_5 у судовому засіданні про те, що він ніде не працює вже майже 5 років, роботу не може знайти, але заробляє гроші тим, що збирає пляшки, горіхи, фрукти по території Бабурки, які потім продає, з письмовою заявою до сектору пробації про те, що він не може відпрацьовувати бо хворіє матір та не має грошей на проїзд, він не звертався.
Крім того, вказані вище доводи обвинуваченого ОСОБА_5 спростовуються його ж письмовими поясненнями, які він надавав 31.03.2017 року інспектору Хортицького РВ та у яких зазначив, що він не з`являвся на виклики до КВІ, оскільки знаходився на заробітках у Дніпропетровській області та повернувся додому 30.03.2017 року. Він є не працевлаштованою особою, відпрацьовувати може по 4 години на день, стан його здоров`я дозволяє працювати та зобов`язується приступити до відпрацювання з 04.04.2017 року.
Жодного посилання та надання будь-яких доказів у частині хворобливого стану матері, пояснення не містять.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка представник сектору пробації ОСОБА_6 , пояснила, що з`ясувати чому ОСОБА_5 не відпрацьовує громадські роботи, встановити не могли, бо він на виклики до сектору пробації не приходив. Також ніколи ОСОБА_5 не казав, що має хвору матір, оскільки за таких випадків йому можливо було б встановити інший графік відпрацювання.
Крім того, ні обвинуваченим, ні захисником суду не надано жодного доказу, що матір ОСОБА_5 - ОСОБА_9 хворіла у період з березня 2017 року по час порушення кримінальної справи та потребувала постійного стороннього догляду, оскільки такі доводи спростовуються копіями виписок про хворобу ОСОБА_10 , яка знаходилася на стаціонарному лікуванні у період з 15.11.2017 року по 21.11.2017 року, вже після порушення даної кримінальної справи та хворіла у період 2011-212 років, у 2016 році, знаходилася на стаціонарному лікуванні з 29.03.2018 року.
Доводи ОСОБА_5 про те, що він не мав коштів на проїзд для відпрацювання призначеного покарання, про що повідомляв інспектора КВІ, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що ні про хвору матір ні про ті обставини, що він не має коштів на проїзд, обвинувачений не повідомляв.
Крім того, такі доводи ОСОБА_5 спростовуються його ж поясненнями про те, що він заробляв кошти у тому числі і перебуваючи на заробітках у Дніпропетровській області до 30.03.2017 року, про що надав письмові пояснення інспектору КВІ.
Враховуючи вказане вище, суд вважає, що ОСОБА_5 ухилився від відбуття покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, а ті доводи, на які посилається обвинувачений як на поважні причини такого ухилення, є безпідставними та нічим не доведеними.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше був засуджений, не відпрацював призначене судом покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, ніде не працює, у скоєному не розкаявся, тому, суд вважає за можливе, з альтернативним мір покарання, визначених ч.2 ст. 389 КК України, призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту.
ОСОБА_5 відпрацював лише 4 години у квітні 2017 року та 4 години у березні 2018 року, згідно повідомлення, з 19.03.2018 року на роботу не виходить.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не відбув повністю покарання, призначене йому за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.01.2017 року за ч.2, ст..15, 185 ч.1 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт, йому необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, приєднавши до призначеного покарання частину не відбутого покарання за попереднім вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.01.2017 року.
При складанні покарань, суд керується вимогами ст.72 ч.1 КК України, відповідно до якої одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного судом покарання, приєднати частково покарання, не відбуте за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.01.2017 року у вигляді 5 днів арешту, відповідно до ч.1 ст. 72 КК України, за якою одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох місяців 5 днів арешту.
Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1