Номер провадження: 11-кп/785/381/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 05.02.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимий:

- 19.11.2009 року Ананьївським райсудом Одеської області за ч.2 ст. 289, 15-289 ч.2, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 17.12.2010 року апеляційним судом Одеської області переглянуто вирок суду та скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі на 2 роки 6 місяців;

- звільнений з Піщанської ВК №59 Вінницької області 11.06.2012 року згідно постанови Піщанського райсуду Вінницької області від 01.06.2012 року умовно-достроково на 1 рік 16 днів;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України приєднати частково не відбуту частину покарання за попереднім вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 19.11.2009 року у вигляді позбавлення волі строком 1 місяць та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Запобіжний захід особисте зобов`язання змінити ОСОБА_7 на тримання під вартою.

19.10.2004 року
та б ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

В кінці лютого 2013 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 за попередньою змовою із особою, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, так як вказана особа відсутня за місцем постійного проживання і його місцезнаходження не відоме, проникли на територію домовладіння ОСОБА_8 , яке розташоване в с. Долинське Ананьївського району Одеської області, де шляхом розбиття скла відчинили вхідні двері та проникли в будинок останньої, звідки викрали майно потерпілої на загальну суму 456 гривень.

Мішок з цукром та двохлітрову банку з салом ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , винесли за територію домовладіння ОСОБА_8 , а саме в город, та в них виникла реальна можливість розпорядитися викраденим майном. Побачивши у дворі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 мішок з цукром залишили в городі для того, щоб втекти та їх не побачила ОСОБА_8 . Банку з салом вони забрали з собою та віднесли до домовладіння ОСОБА_9 розташованого в с. Долинське, де з`їли декілька кусків сала. Після цього банку з залишками сала ОСОБА_7 забрав собі додому, яким розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований, що вирок дуже тяжкий та суворий, просить змінити його на менш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, якій вважав, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін, як такий, що відповідає вимогам закону, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину визнав частково та пояснив, що він пішов до Пепельжи, де вони разом випили і ОСОБА_11 запропонував піти за горілкою. Пішли разом до ОСОБА_8 , він стояв на дорозі, а Пепельжи розбив чи зняв вікно та відчинив двері, виніс сало і дав йому, потім Пепельжи пішов знову і виніс повний мішок цукру. Цукор залишили на городі, бо прийшла потерпіла, а сало забрали із собою.

В подальшому ОСОБА_7 уточнив, що стояв біля вхідних дверей веранди, а в подальшому пояснив, що заходив теж у кухні і сам із веранди взяв банку із салом, а ОСОБА_11 мішок з цукром.

Крім часткового визнання ОСОБА_7 своєї вини його винність у інкримінованих йому злочинах є повністю доведеною та підтверджується у повному обсязі належним чином дослідженими районним судом доказами:

- витягом з ЄРДР за № 0000374 від 20.04.2013 року;

- заявою потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події;

- довідкою Ананьївського районного споживчого товариства;

- заявою ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду предмету від 03.07.2013 року;

- фототаблицею до протоколу огляду предметів;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання;

- фототаблицею до протоколу пред`явлення речей для впізнання;

- заявою ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду предмету від 03.07.2013 року;

- розпискою ОСОБА_12 ;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання;

- квитанцією про отримання на зберігання речового доказу;

- ухвалою суду від 05.07.2013 року про накладення арешту на банку та залишення її на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього;

- поясненнями свідка ОСОБА_13 , про те, що слідча Площанська запросила її в якості потятої, обвинувачений ОСОБА_7 добровільно показав та розповів, як він разом із іншою особою викрали мішок цукру та банку сала, цукор залишили за городом;

- поясненнями свідка ОСОБА_14 про те, що вона разом з сусідкою була понятою, коли ОСОБА_7 показував, де у веранді знаходився мішок із цукром та сало. Протокол вона підписувала, зауважень до нього не має, записано все вірно.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 185 ч. 3 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому, суд розцінює як самозахист від пред`явленого обвинувачення та як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, його вина доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема протоколом проведення слідчого експерименту. В судовому засіданні ОСОБА_7 змінював свої покази, що вказує на те, що він давав неправдиві пояснення, намагаючись уникнути відповідальності. Посилання обвинуваченого на те, що він викрав лише банку сала, а мішок із цукром викрав ОСОБА_11 , суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 разом із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись між собою, проникли у веранду кухні, щоб вчинити крадіжку чужого майна, тому на думку суду не має значення, яке саме майно виніс обвинувачений і його співвиконавець, оскільки умисел між ними був узгоджений.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його особу, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, злочин скоїв під час іспитового строку, тому суд прийшов до висновку, що його перевиховання можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в рамках санкції ст. 185 ч. 2 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 05.02.2014 року відносно ОСОБА_7 за ст.185 ч.3 КК України без змін.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: