25.01.2018 Справа № 469/51/18
1-кс/469/7/18
22 січня 2018 року смт. Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, що подала скаргу, ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИЛА:
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала, зазначила, що слідчий ОСОБА_5 входить до складу групи слідчих, мав право проводити всі слідчі дії, а тому він повинен був повернути вилучене обшуком майно.
Власник майна ОСОБА_4 скаргу ОСОБА_3 підтримав, пояснив, що він разом з адвокатом до слідчого Шаповалова з попередньою ухвалою слідчого судді про визнання неправомірною бездіяльності слідчого ОСОБА_6 щодо неповернення вилученого майна за вказаним майном не звертався, бо не було часу.
Слідчий СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Підозра у вказаному кримінальному провадженні не повідомлена.
Під час проведення обшуку 19 вересня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 серпня 2017 року за адресою АДРЕСА_1 вилучено ятері та сітки різних розмірів і з різних матеріалів у п`яти опечатаних поліетиленових мішках, про що зазначено у протоколі обшуку від 19 вересня 2017 року.
Дані про передачу речових доказів до органу, яким здійснюється досудове розслідування, та дані про особу чи установу, якій слідчим ОСОБА_6 передано на зберігання вилучені речі, у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Таким чином, захист прав ОСОБА_4 як володільця вилученого майна слідчим суддею вже забезпечено.
Цією ж ухвалою було встановлено, що вилучене під час обшуку майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_4 , знаходиться у слідчого ОСОБА_6 і саме він мав процесуальний обов`язок, встановлений ч.5 ст.171 КПК України, не пізніше наступного дня після вилучення майна звернутися з клопотанням до слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна, або негайно повернути особі, у якої його було вилучено.
Як убачається зі скарги, представником володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 оскаржується бездіяльність слідчого відділу загально кримінальних розслідувань СУ ГУНП ОСОБА_5 яка полягає у неповерненні ОСОБА_4 тимчасово вилученого під час обшуку 19 вересня 2017 року майна.
Разом з тим, дані про передачу слідчим ОСОБА_6 вилучених речей вказаній особі на зберігання у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Таким чином, слідчий ОСОБА_5 на час проведення 19 вересня 2017 року обшуку у домоволодінні ОСОБА_4 до слідчої групи не входив і вилучення майна не здійснював, а тому слідчий суддя вважає безпідставним оскарження бездіяльності саме того слідчого, якого зазначено скаржником.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може прийняти ухвалу, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала не може бути оскаржена, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.
Час оголошення повного тексту ухвали 16.55 год. 25 січня 2018 року.
Слідчий суддя: