05.01.2018
Справа № 642/18/18
Провадження № 1-кс/642/31/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2018 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000014 від 02.01.2018 року клопотання старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 02.01.2018р. під час огляду квартири АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлений пошкоджений халат красно-синьо-білого кольору, який перебував на потерпілій ОСОБА_4 в момент спричинення їй тілесних ушкоджень та який розрізала її донька ОСОБА_5 , коли виявила свою матір на дивані з ушкодженнями, а також металевий совок, яким зі слів ОСОБА_5 її брат ОСОБА_6 спричиняв тілесні ушкодження їх матері ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 23 по 24 грудня 2017 р., точний час в ході досудового слідства не встановлений, ОСОБА_6 знаходився за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїми батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з причини неприязних відносин до своєї матері ОСОБА_4 , спровокував з нею сварку, в ході якої, маючи умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, а також свідомо допускаючи їх настання, наніс потерпілій численні удари руками та ногами по голові та тілу (в область грудної клітини).

Після заподіяння умисних тілесних ушкоджень потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було госпіталізовано до КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова». ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_4 померла.

Причиною смерті ОСОБА_4 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1 від 02.01.2018р., стали сукупна тупа травма грудної клітини та правого плеча, легенево-серцева недостатність.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 02.01.2018р.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що, вищевказане майно, вилучене в ході огляду було виявлено на місці вчинення злочину, могло бути використане як засоби та знаряддя вчинення злочину та може зберегти на собі його сліди, таким чином є важливими речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, тому метою накладення арешту на вищезазначене майно, є збереження речових доказів відповідно до вимог ст. 170 КПК України, а завданнями арешту майна в даному випадку є запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Суд, вислухавши слідчого, який підтримав клопотання в повному обсязі, приходить до наступного.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано звернувся з клопотанням про необхідність накладення арешту на вказано майно, враховуючі наведені вище обставини, для збереження доказаної бази, та зазначені обставини дають суду підстави для висновку про наявність передбачених ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, яке було тимчасово вилучене 02.01.2018р. під час проведення огляду квартири АДРЕСА_1 :

- халат красно-синьо-білого кольору із пошкодженнями;
- металевий совок,які належать родині ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1