Номер провадження: 11-сс/785/2037/17
Головуючий у першій інстанції Корой
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004601 від 19 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2017 року було задоволено клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17 січня 2018 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 залишити без задоволення та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_6 зазначив, що 04 грудня 2017 року між ним та підозрюваним ОСОБА_7 був укладений договір про надання правової допомоги. Цього ж дня в приміщенні Малиновського районного суду м.Одеси він ознайомився з матеріалами судового провадження за клопотанням слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також з ухвалою слідчого судді постановленої за результатами розгляду клопотання слідчого, і вже на четвертий день 08 грудня 2017 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не обґрунтував наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, не довів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, які мають бути враховані при застосуванні запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, думку прокурора, який заперечував проти поновлення строків на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Пункт 8 ч.2 ст.129 Конституції України передбачає, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно із п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2017 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначив, що договір про надання правової допомоги між ним та підозрюваним ОСОБА_7 було укладено 04 грудня 2017 року. У цей же день захисник ознайомився з повним текстом оскаржуваної ухвали слідчого судді та у передбачені п.3 ч.2 ст.395 КПК України строки подав апеляційну скаргу.

Разом з цим, з матеріалів судового провадження вбачається, що захист та представництво інтересів підозрюваного ОСОБА_7 в суді першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого здійснював інший захисник ОСОБА_9 , який діяв на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19 листопада 2017 року за №015-0005759. Таким чином право на захист підозрюваного ОСОБА_7 було дотримано. Клопотання слідчого розглядалося в присутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Разом з цим, а ні захисник ОСОБА_9 , ані підозрюваний ОСОБА_7 не скористались своїм правом на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 21 листопада 2017 року, у передбачений п.3 ч.2 ст.395 КПК України п`ятиденний строк, в той час як слідчим суддею було роз`яснено учасникам кримінального провадження про наявність в них такого права.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звертаючись з апеляційною скаргою, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2017 року захисник ОСОБА_6 не надав доказів про наявність перешкод у підозрюваного ОСОБА_7 у реалізації свого процесуального права на оскарження ухвали слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу, у встановлений КПК України строк, а подав апеляційну скаргу в інтересах особи, яка достеменно знала про прийняте слідчим суддею рішення, більш ніж через два тижні з моменту прийняття оскаржуваного судового рішення.

Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача щодо апеляційних скарг, поданих після закінчення строку апеляційного оскарження та особою, яка не має право на подання апеляційної скарги.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

За таких обставин, оскільки захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, та у скарзі не навів причин поважності пропуску вказаного строку самим ОСОБА_7 , апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, та повернути апеляційну скаргу особі, що її подала.

Разом з тим апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити захиснику ОСОБА_6 про те, що у відповідності до ч.7 ст.399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченим цим Кодексом.

Керуючись статтями 7, 9 п.4 ч.3, 399, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити захиснику ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2017 року про застосування до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, що її подала.

Роз`яснити адвокату ОСОБА_6 про те, що у відповідності до ч.7 ст.399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченим цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2