Справа № 164/452/18
п/с 1-кп/164/65/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
12 лютого 2018 року близько 9 години 00 хвилин ОСОБА_5 , з метою допомоги працівникам лісового підприємства розчистити ділянку від гілля, приїхав гужовою підводою, яка належить його батькові ОСОБА_6 , в лісовий масив, що знаходиться поблизу с. Довжиця Маневицького району Волинської області та відноситься до виділу 39 кварталу 44 Углівського лісництва Державного підприємства «Ковельське лісове господарство». Працюючи на даній ділянці, на якій, відповідно до лісорубного квитка серії 02 ЛКБ №555479, виданого на підставі наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 27 січня 2014 року №28, працівниками держлісгоспу проводилась суцільна лісосічна рубка, ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна та переслідуючи корисливу зацікавленість, переконавшись, що на даній ділянці відсутні особи працівники лісопідприємства, використовуючи допомогу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у своїй власності мали бензопили та приїхали до вказаної ділянки гужовим транспортом, і яких він переконав у законності таких дій, приблизно о 17 годині 00 хвилин, здійснив розкряжовування заготовлених і складованих хлистів дерев породи сосна, після чого повантажив на гужові підводи та підготував для вивозу шість частин дерев породи сосна, а саме: двох довжиною по 4,5 м, діаметрами 24 см - загальним об`ємом 0,48м3; однієї довжиною 5м, діаметром 28см, об`ємом 0,37м3; однієї довжиною 5м, діаметром 22см, об`ємом 0,23м3; однієї довжиною 6м, діаметром 26 см, об`ємом 0,39м3; однієї довжиною 6м, діаметром 32 см, об`ємом 0,59м3, загальним об`ємом 2,06м3 на суму 2376,96 гривень, однак, під час цього був виявлений працівниками лісгоспу, внаслідок чого не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив, що 12 лютого 2018 року здійснив розкряжовування заготовлених і складованих хлистів дерев породи сосна, після чого повантажив на гужові підводи, підготувавши для вивозу шість частин дерев породи сосна. Підтвердив, що ніхто не знав про його наміри вчинити крадіжку. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_4 суду пояснив, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ДП «Ковельське ЛГ» не були завдані збитки, а тому претензій до ОСОБА_5 немає, просить суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи та у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки).
При призначенні покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання, не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та особу винного, те, що раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами, можливе при призначенні покарання у виді штрафу.
Витрати на залучення експертів та цивільний позов у даній справі відсутні, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
Витрати на залучення експертів та цивільний позов відсутні, запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1