Роздільнянський районний суд Одеської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження: 1-кп/511/233/17
07 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Виноградар, Роздільнянського району Одеської області, українки, громадянки України, з середньо технічною освітою - за спеціальністю технолог, розлученої, не працюючої, інваліда ІІ групи, має дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
09.12.2016року біля 10:30 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Єва 494», який розташований у м. Роздільна по вул. Привокзальній, б/н, Одеської області, на вітрині, де розміщений товар парфумерної продукції, побачила парфумовану жіночу воду, марки «Ланвін Еклат д`Арпеж», об`ємом 50мл., де у неї виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину, переконавшись, що за її діями ніхто не слідкує, умисно, з корисливих мотивів, з вітрини вказаного магазину таємно, шляхом вільного доступу викрала парфумовану жіночу воду, марки «Ланвін Еклат д`Арпеж», вартістю 573,48 грн., які належать ТОВ «Руш».
Після вчинення вказаного злочину, ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зникла разом з викраденим майном та розпорядилась ним на свій власний розум, завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 573,78 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення та суду пояснила, що дійсно 9 грудня 2016 року вона знаходилася в магазині «Єва, звідкіля викрала туалетну воду, скориставшись відсутністю поблизу будь-яких осіб. Крім того, ОСОБА_5 також просила суд застосувати відносно неї дії Закону України «Про амністію у 2016 році» так як вона являється інвалідом ІІ групи.
Таким чином показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує.
Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, визнавши показання обвинуваченої допустимими доказами у справі, суд вважає вину останньої повністю доведеною та кваліфікує її дії за ст.185 ч. 1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачена ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину, задовільно характеризується за місцем проживання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та інвалідності.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 під час судового слідства не встановлено.
Крім того, судом враховано, що представник потерпілого до обвинуваченої в рамках цього обвинувального акту не має претензій матеріального та морального характеру, про що заявила у своїй письмовій заяві, зверненої до суду.
Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_5 ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому перевиховання обвинуваченої вважається можливим без позбавлення або обмеження волі. Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального злочину, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченої покарання у вигляді штрафу.
У той же час у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи по загальному захворюванню та згодна на застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» з цих підстав.
При розгляді вказаного питання суд виходить з наступного.
Так, 22 грудня 2016 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIІI (далі - Закон), який набув чинності 07 вересня 2017 року, тобто після вчинення ОСОБА_5 злочину.
Згідно п. «г» ст. 1 Закону передбачено можливість звільнення від відбування показання осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Таким чином, як було зазначено вище, обвинувачена ОСОБА_5 є інвалідом П групи, вчинила умисний злочин без обтяжуючих обставин до набрання чинності вказаного Закону, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне постановивши обвинувальний вирок, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання.
Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Засуджену ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ: парфумовану жіночу воду, марки «Ланвін Еклат д`Арпеж», об`ємом 50мл., вважати повернутим потерпілому після набрання даним вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1