Справа № 605/533/17
У Х В А Л А
"05" листопада 2017 р. Слідчий суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
особи, яка користується майном ОСОБА_4

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання про арешт майна підтримала повністю та просить його задовольнити.
В судовому засіданні особа, яка користується майном - ОСОБА_4 , щодо задоволення клопотання про арешт майна незаперечує.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та особи, яка користується вищезазначеним майном ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, прийшов до переконання, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Необхідність арешту зазначеного майна слідчий у поданому клопотанні та прокурор в судовому засіданні, обґрунтовують тим, що під час огляду місця події та огляду автомобіля марки ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, було встановлено, що останній є учасником дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 листопада 2017 року близько 18 год. 45 хв. в с. Яблунівка Підгаєцького району Тернопільської області та зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення так як і ключі запалювання до вказаного автомобіля та свідоцтво про його реєстрацію, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, а також, для досягнення повноти, всебічності і неупередженості розслідування, у зв`язку із збереженням слідової інформації та можливістю проведення судових експертиз.
У відповідності із ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, крім іншого, повинен врахувати, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). Положенням ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого СВ Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області від 03 листопада 2017 року вищезазначений автомобіль, ключі запалювання до нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, які виявлені та тимчасово вилучені в ході огляду місця події 02 листопада 2017 року, визнані та приєднані до матеріалів кримінального провадження, як речові докази.
В силу ст. 86 КПК України доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено необхідність такого арешту, зокрема, можливості використання вищевказаного майна, про арешт якого клопоче слідчий, як доказу у кримінальному провадженні та його належності, а також доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому приходить до переконання, що дане клопотання підлягає до задоволення.
Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведенного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , білого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15 червня 1999 року належить ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_4 , житель с. Сільце Підгаєцького району Тернопільської області, шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та використання.
Ухвала про арешт майна виконується негайно начальником Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали:
фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Підгаєцького районного суду :підписОСОБА_1