справа № 208/6071/17
№ провадження 1-кп/208/237/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, кримінальне провадження № 0001919 від 06.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, фізична особа-підприємець, одруженому, маючому на утримані 3-х малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 05.09.2017 приблизно о 17 годині 15 хвилин - у світлий час доби, керуючи легковим автомобілем «Opel Combo» держ. номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить його дружині ОСОБА_9 , здійснював рух по виїзду з прилеглої території, з боку промислової бази розташованої за адресою вул. Криворізька 1 А в м. Кам`янське, в напрямку проїжджої частини вул. Криворізька.

Під час руху, водієві ОСОБА_8 необхідно було виїхати на проїжджу частину вул. Криворізька та в подальшому рухатися в напрямку вул. Стасова, при цьому, ОСОБА_8 , як водій механічного транспортного засобу, усвідомлюючи, що перебуває на другорядній дорозі, а саме дорозі прилеглої території, як водій механічного транспортного засобу, перед виїздом на проїжджу частину вул. Криворізька, повинен був переконатися, що його дії будуть безпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Іншими словами, водієві ОСОБА_8 необхідно було діяти відповідно до вимог п.10.2. Правил дорожнього руху України, який свідчить:

«Виїжджаючи на дорогу з жилої зони, дворів місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а заїжджаючи з дороги велосипедам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Однак, в порушення вимог вищевказаного пункту справжніх Правил дорожнього руху України, ОСОБА_8 , як водій механічного транспортного засобу, здійснюючи управління технічно справним автомобілем, на сухому асфальтобетонному покритті, не переконалався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості і оглядовості, здійснюючи рух через вищевказане примикання прилеглої території до дороги, почав виїжджати на проїжджу частину вул. Криворізька.

При цьому, ОСОБА_8 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться, на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі по вул. Криворізькій з боку пр. Гімназичного не виявив, внаслідок чого продовжив подальший свій рух, через перехрестя нерівнозначних доріг, та допустив зіткнення з велосипедом «Bocket Totem» під керуванням велосипедиста ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул. Криворізькій з боку пр. Гімназичного в напрямку вул. Стасова, та після того як велосипедист від удару зіткнення втратив рівновагу та впав на лівий свій бік, скоїв наїзд на нього.

В результаті даної ДТП, водію велосипеда ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1036-Е від 22.09.2017 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла (садно на зовнішній поверхні лівого стегна в місці проекції вертелу з обшивним крововиливом у м`які тканини, садно на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу не вірно прямо кутової форми з обширним крововиливом в м`які тканини на внутрішнє-задній поверхні лівого колінного суглобу, садно у вигляді косо-горизонтальної смуги на передній поверхні лівої гомілки в середній треті; у вигляді вертикальної смуги на внутрішній поверхні правої п`ятки, уривчасті садна на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу та задній поверхні лівої кисті, садно у вигляді смуги в середній треті лівого передпліччя по внутрішній поверхні, садно на передній поверхні правого стегна в середній треті, обширне садно у вигляді косо-горизонтальних зливаючихся смуг протягом всієї поперекової області; перелом кісток тазу (лівих лонної та сідалішної кісток з обширною поза черевною гематомою); переломи ребер справа - 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11-го по дугоподібній лінії від біля хребтової в верхній частині до середньо-пахвинної в середній частині та до лопаткової в нижній частині, перелом ребер зліва -2,3,4-го по переднє-пахвинній, 5,6,7,8,9-го по заднє-пахвинній лініям з крововиливами навколо) - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть - (п.п. 2.1.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року);

Характер пошкоджень, їх локалізація свідчить проте, що пошкодження могли утворитися при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок наїзду автомобіля на велосипедиста від падіння на ліву поверхню тіла, від чого виникли пошкодження у вигляді саден на зовнішній поверхні лівого стегна в місця проекції вертелу з обширним крововиливом у м`які тканини, уривчасті садна на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу та на задній поверхні лівої кисті, садно у вигляді смуги в середній треті лівого передпліччя по внутрішній поверхні, з послідуючим наїздом, стисканням тулубу між автомобілем та дорожнім покриттям та сковзанням по ньому, від чого утворились - обширне садно у вигляді косо-горизонтальних зливаючихся смуг протягом всієї поперекової області; перелом кісток тазу (лівих лонної та сідалішної кісток з обширною поза черевною гематомою); переломи ребер справа - 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11-го по дугоподібній лінії від біля хребтової в верхній частині до середньо-пахвинної в середній частині та до лопаткової в нижній частині, перелом ребер зліва - 2,3,4-го по переднє-пахвинній, 5,6,7,8,9-го по заднє-пахвинній лініям з крововиливами навколо та решта саден в області тулубу та кінцівок.

Згідно висновків судово-автотехнічних експертиз №6/10.1/973 від 28.09.2017 року та № 4946-17 від 24.10.2017 року дії водії автомобілю «Opel Combo» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.10.2. Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 знаходиться порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначене порушення, безпосередньо спричинило настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 05.09.2017 року десь о 17-15 год., він був на роботі, закінчив роботу, виїжджав з промзони по вул. Криворізьській, 1 а та рухався по вулиці Стасова. Дану територію знав дуже добре, з ПДР був знайомий, був тверезий не втомлений, виїхав на своєму автомобілі, який належав його дружиня, марки «Опель-Комби». Переніс свій зір вліво, відкіля може бути поміха, впевнившись що не має перешкоди, він глянув ще лівіше, щоб не було перешкод, почав рухатися зі швидкістю близько десяти кілометрів на годину, в цей момент він почув поштовх в район номерного знаку спереду, швидко глянув в лобове скло нічого не побачив, лише дорогу. Дорога там ухабиста, він продовжив рух після поштовху, двигун працював дуже голосно, тому він не почув велосипед під днищем і коли вже машина з правою сторони підпригнула він візуально нічого не побачив, він загальмував, вимкнув двигун, вий шов з машини та побачив велосипед, чоловіка одразу не побачив. Потім з заду обіг машину і побачив що чоловік лежить під передніми колесами. Почав кричали людям, просив викликати швидку. Він питав у потерпілого чи відчуває він руки та ноги, той відповідав що так. Хвилини через три, чотири приїхала швидка, він залишався на місці ДТП, машину не переставляв. В той же день десь о 21-00 год. він дізнався що потерпілий помер. Він керував автомобілем 2004 року випуску, автомобіль був в технічно справному стані. Видимість була достатньою. Після події він телефонував дружині потерпілого щоб запропонувати якусь допомогу, йому відповіли що допомога не потрібна. Він зібрав суму грошей сто тисяч гривень, пропонував ці гроші потерпілим, вони сказали що суму моральної шкоди визначить суд. Визнає себе винним, він просто не побачив велосипедиста, якщо б дивився в перед побачив би потерпілого а він дивився назад і його не замітив, то була його неуважність. Дуже жалкує про те що сталося, просить у родини загиблого вибачення. Він спричинив родині потерпілого моральну шкоду, зобов`язується її відшкодувати у повному обсязі. Просить застосувати до нього Закон України «Про амністію» та звільнити його від покарання призначеного судом у зв`язку з тим, що на його утриманні знаходяться діти, відносно яких він не позбавлений батьківських прав.

Потерпілий ОСОБА_6 суду вказав, що померлий його батько. 05.09.2017 року він отримав звістку від свого брат що їх батько в реанімації, так як потрапив в ДТП. Дорогою до восьмої лікарні м. Дніпродзержинська від свого дядька він дізнався, що батько помер. Як саме трапилася дорожньо-транспортна пригода йому відомо лише з матеріалів кримінального провадження. ОСОБА_11 виходив з ними на зв`язок пропонував допомогу але жодної допомоги від нього вони не прийняли. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У нього з батьком були дуже добрі стосунки. Він з братом рано залишилися без матері, їх виховував батько. Просив розглянути можливість не за застосування амністії до обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_12 суду вказав, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту. Як трапилося сама ДТП він не бачив. При проведенні слідчого експерименту, який проводився з залученням автомобіля та велосипеду, водій показував яка він рухався з прилеглої території на головну дорогу. Показував що при русі не побачив велосипед та машина наїхала на велосипедиста. Протокол проведення слідчого експерименту він прочитав разом з іншим понятим, там все вірно було зазначено.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами кримінального провадження № 0001919 від 05.09.2017 року, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.09.2017 року зі схемою та фото таблицею до нього (11-24);

- висновком 64/1 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2017 року за результатом якого ознак спіьяніння у водія ОСОБА_8 не виявлено. (а.с. 36);

- висновком судово-медичного експерта № 1036-Е від 22.09.2017 року відповідно до якого причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 є сполучена тупа травма тіла з чисельними переломами ребер, кісток тазу, саднами в області тулубу, кінцівок, крововиливами в м`які тканини, яка призвела до розвитку шоку, про що свідчить наявність вищезазначених пошкоджень та морфологічні ознаки шоку, виявлені при дослідженні трупу та при судово- гістологічному дослідженні. Характер пошкоджень, їх локалізація свілчать проте, що пошкодження могли утворитись при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок наїзду автомобіля на велосипедиста від падіння на ліву поверхню тіла. (а.с. 66-75);

- висновком судово-автотехнічної експертизи від 28.09.2017 року № 6/10.1/937 відповідно до якої в даній дорожній обстановці водій автомобіля « Opel Combo ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України. В умовах місця події технічна можливість уникнути наїзду на велосипед для водія ОСОБА_8 визначалася виконанням їм вимог п. 10.2 ПЖР і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх. При заданому механізмі події дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 10.2. ПДР України, що з технічної точки зору, знаходилося в причиному зв`язку з настанням події даної пригоди. (а.с. 84-85);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2017 року з фото таблицею до нього, за участю ОСОБА_8 під час якого він показував на місті пригоди як він рухався, де був розташований його автомобіль. (а.с. 101-110);

- висновком судової авто технічної експертизи № 4946-17 від 24 жовтня 2017 року, відповідно до висновків якої в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля« Opel Combo ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР України та знаходились у причинному зв`язку з настанням ДТП. (с. 114-119);

- висновком судово-медичного експерта № 1036-Е-Д-1 від 27.10.2017 року характер пошкоджень, їх локалізація свідчать проте, що пошкодження могли утворитися при дорожньо-транспртній пригоді, внаслідок наїзду автомобіля на велосипедиста від падіння на ліву поверхню тіла, від чого виникли пошкодження…., що могло бути при обставинах, встановлених в результаті слідчого експерименту від 10.10.2017 року а саме контактування автомобіля « Opel Combo під керуванням водія ОСОБА_8 , передньою лівою своєю частиною, с заднім колесом велосипеда « Bocket Totem під керуванням велосипедиста ОСОБА_10 , в правій його площині, від чого велосипедист втратив рівновагу та впав на лівий свій бік, з подальшим переїздом автомобіля через велосипед, та наїздом на тіло ОСОБА_10 з його волочінням під днищем автомобіля. (а.с. 121-122);

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, викликавши смерть останнього, встановлена та доведена а дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, викликавши смерть останнього.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 в силу ст.67 КК України не встановлено

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При визначені покарання ОСОБА_8 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

При цьому суд вважає, враховуючи, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, має сім`ю, тобто міцні соціальні зв`язки, проживає з дружиною та трьома малолітніми дітьми (один з дітей, дитина дружини від першого шлюбу), на обліку у лікаря нарколога не перебуває, мав намір добровільно частково відшкодувати шкоду, не застосовувати до нього покарання у виді максимальної санкції ч.2.ст. 286 КК України.

Крім цього, при прийнятті такого рішення, суд також, приймав до уваги досудову доповідь, тобто формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_8 , від 24.11.2017 року, отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої поведінка ОСОБА_8 відповідає загальноприйнятим нормам суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, оцінюється як низький та висновок органу пробації про можливість виправлення його без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, що слідує з характеристики особи обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушення, а також низької ймовірності вчинення повторного правопорушення.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

При розгляді питання щодо застосування до ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд виходів з наступного.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення яке відноситься до необережного злочину, який не є особливо тяжким, правопорушення скоєно 05 вересня 2017 року, на утриманні ОСОБА_8 має двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно яких ОСОБА_8 не позбавлений батьківських прав.

На підставі ч.4 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Під коло осіб, до яких амністія не застосовується, визначених Законами України «Про застосування амністії в Україні», «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_8 не підпадає.

Відповідно до п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі, особи, визнанні винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Прокурор не заперечував проти застосування амністії.

Потерпілий вважав розглянути можливість не застосування амністії до ОСОБА_8 .

Статтею 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено повне звільнення зазначених у ньому осіб від відбування призначеного судом покарання або часткове звільнення зазначених у ньому осіб від відбування призначеного судом покарання.

Згідно ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом.

Потерпілим ОСОБА_6 по справі заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на його користь моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. В обґрунтування якого він зазначив, що загиблий в результаті ДТП ОСОБА_10 є його рідним батьком, внаслідок трагічної загибелі, через дії ОСОБА_8 , якого, він та вся родина зазнали та продовжують зазнавати глибоких душевних страждань.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

Суд приходить до висновку, що потерпілому ОСОБА_6 дійсно спричинена моральна шкода, яка полягала в перенесенні глибоких душевних страждань, в отриманні психологічного стресу внаслідок передчасної трагічної загибелі батька, нормальні життєві устої були порушені, моральні страждання тривають і до тепер.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, оцінивши аргументи потерпілого, виходячи з характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), з врахуванням характеру і глибини душевних страждань, пов`язані з цим вимушені зміни в життєвих стосунках, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає достатнім і відповідним визначення розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 200000, яка підлягає стягненню з ОСОБА_8 .

При вирішенні питання щодо скасування арешту майна, а саме автомобіля «Opel Combo» держ. номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , велосипеда «Bocket Totem», суд приходить висновку щодо скасування арешту зазначеного майна з наступних підстав. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 вересня 2017 року було накладено арешт на зазначений автомобіль з метою проведення авто технічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу, та з метою збереження речового доказу, а не з метою забезпечення позову. Крім того, обвинувачений не є власником транспортного засобу. Велосипед заарештовано також з метою проведення експертизи та метою збереження речового доказу.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст.124 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування основного і додаткового покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Стягнути на користь ОСОБА_6 моральну шкоду з ОСОБА_8 у розмірі 200 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати пов`язані з:

- проведенням судової авто технічної експертизи № 6/10.1/937 від 28.09.2017 року в сумі 790,96 грн.,

- судової авто технічної експертизи № 4946-17 від 24.10.2017 року в сумі 1584 грн.

Речові докази:

- автомобіль «Opel Combo», поміщений на спеціальний майданчик для зберігання ТЗ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 002864 повернути власнику ОСОБА_9 ;

- велосипед «Bocket Totem», поміщений на спеціальний майданчик для зберігання ТЗ Камьянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 002864 повернути ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1