АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України і на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та скасовано постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 27.02.2017 року про закриття кримінального провадження №0000310 в частині відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування зазначеного рішення слідчий суддя вказав, що матеріали кримінального провадження та зміст оскаржуваної постанови свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження та належної обгрунтованості прийнятого рішення, оскільки в ньому відсутні аналіз та оцінка отриманих в ході досудового розслідування доказів, на підставі яких прокурор дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав, а також на передчасність прийняття прокурором рішення про закриття кримінального провадження, оскільки зміст цього рішення беззаперечно не спростовує фактичні обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені заступником Генерального прокурора України ОСОБА_5 в повідомленні про підозру ОСОБА_2 від 27.09.2016 року.

Крім того, постанова про закриття кримінального провадження винесена неналежним суб`єктом, оскільки в наданих матеріалах відсутні дані щодо визначення заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 процесуальним керівником в кримінальному провадженні №0000310 від 22.04.2014 року або про включення його в групу прокурорів на стадії досудового розслідування.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_2 подала апеляційну _____________________________________
Справа №11-сс/796/4756/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною з огляду на істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді скарги і ухваленні рішення, та невідповідність висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000310 на постанову про закриття кримінального провадження щодо неї заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 27.02.2017 року відмовити.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим суддею було порушено її право на участь в розгляді скарги, як особи, прав і обов`язків якої стосується ця справа, та порушено принцип змагальності сторін, внаслідок чого участь в судовому засіданні приймала лише сторона обвинувачення, а її доводи, викладені в клопотанні від 01.06.2017 року судом не сприйняті, докази, направлені з клопотанням, не досліджені, оцінки їм не надано, до участі в судових засіданнях її не допущено, і вирішено справу не на підставі матеріалів кримінального провадження.

Також вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки слідчим суддею взагалі проігноровані обставини, встановлені судовим рішенням 2001 року щодо факту відсутності прав на землю у ОСОБА_4 , його зміст не проаналізовано та не зроблено висновків щодо змін, які сталися у зв`язку з ухваленням такого рішення, і таким чином слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, та не розібрався в суті інкримінованого їй правопорушення, а поверхнево виконав свої функції.

Крім того, заступник Генерального прокурора України ОСОБА_5 , як керівник органу досудового розслідування, відповідно до ст. 39 КПК України, є уповноваженою особою з прийняття рішення із закриття кримінального провадження, а висновки слідчого судді про прийняття рішення про закриття кримінального провадження не уповноваженою особою - не відповідають дійсності.

Також зазначає про те, що вона має право на оскарження вказаної ухвали слідчого судді, наявність якого обґрунтовує положеннями п. 8 ст. 129 Конституції України.

Також ОСОБА_2 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те,що вона не була допущена слідчим суддею до участі в справі і такої участі не приймала, а копію оскаржуваної ухвали отримала лише 31 серпня 2017 року.

Вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Отже,згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Положеннями статті 309 КПК України визначено, що під час досудового розслідування, крім переліку ухвал слідчого судді, встановленого частиною першої цієї статті, також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 , вона просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою задоволено адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження та скасовано постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 27.02.2017 року про закриття кримінального провадження №0000310 в частині відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, в тому числі і про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження,не може бути оскаржена, про що зазначено й в ухвалі слідчого судді.

Таким чином, ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

З огляду на викладене, вважаю, що у відкритті провадження, відповідно до положень ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 399 КПК України, суддя-доповідач,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та скасовано постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 27.02.2017 року про закриття кримінального провадження №0000310 в частині відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі ч. 6 ст. 399 КПК України.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1