Постанова
Іменем України
17 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 138/991/16-к
провадження № 51-1248км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції ),

розглянув у відкритомусудовому засіданні касаційні скарги прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000062 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , громадянина України, котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Могилів-Подільський Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 190 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк: за ч. 2 ст. 156 КК України 6 років без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; за ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року зазначений вирок змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення з 23 січня 2016 року по 16 січня 2017 року включно в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 23 січня 2016 року о 02:15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , де проживав ОСОБА_10 зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 та її малолітньою донькою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після спільного розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, окрім малолітньої ОСОБА_12 , умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_12 , оголив свій статевий орган і пропонував останній вступити з ним в статеві зносини та вчинив непристойні дотики щодо малолітньої ОСОБА_12 , чим розбещував останню.

20 та 21 листопада 2015 року приблизно о 14-й год. ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_3 , з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи, що повідомляє неправдиві відомості про те, що у нього онкохвора дружина, на лікування якої потрібні кошти, попросив в борг у ОСОБА_13 кожного разу по 1000 грн.

ОСОБА_13 , будучи введеним в оману останнім, передав ОСОБА_6 двічі по 1000 грн., розраховуючи на те, що 10 грудня 2015 року він їх поверне, так як ОСОБА_6 його в цьому запевнив та власноруч написав розписку про отримання ним грошових коштів.

10 грудня 2015 року приблизно об 11-й год. ОСОБА_6 на території колгоспного ринку, що розташований по АДРЕСА_4 , попросив у свого знайомого ОСОБА_14 дати йому мобільний телефон у користування, пообіцявши розрахуватися за нього через 2 дні. ОСОБА_14 , будучи введеним в оману, передав ОСОБА_6 мобільний телефон марки SamsungD 500 вартістю 199,02 грн. Однак, заволодівши майном, останній того ж самого дня продав мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_15 .

Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вимоги касаційної скарги обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 здійснив умисний тяжкий злочин та умисний злочин середньої тяжкості, маючи непогашену судимість за попереднім вироком. Окрім того, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 156 КК України вини не визнав, заподіяну шкоду не відшкодував. Зазначає про те, що ухвала апеляційного суду є немотивованою та не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає про те, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки суд апеляційної інстанції не дав вичерпні відповіді на доводи апеляційної скарги, а зазначив лише те, що вони не ґрунтуються на вимогах закону. Додатково наголошує на тому, що прокурор при складанні обвинувальних актів під час судового розгляду зі зміненими обвинуваченнями не дотримався вимог ст. 338 КПК України, на що не звернув уваги суд апеляційної інстанції.

Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 і просила її задовольнити, а касаційну скаргу захисника вважала необґрунтованою та просила залишити її без задоволення.

Мотиви Суду
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України встановлено, що підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною першою статті 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК Українив мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема: короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Частиною 2 статті 419 КПК України визначено, що при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Цих вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями норм процесуального права, допущених при судовому розгляді провадження, подав апеляційну скаргу, в якій із наведенням відповідних обґрунтувань просив вирок суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, скасувати та закрити в цій частині кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Зокрема, захисник указував на те, що в ухвалі апеляційного суду не було спростовано доводів захисника про те, що було допущено порушення при зміні прокурором обвинувачення і при прийнятті цього обвинувального акту судом першої інстанції. Місцевий суд не досліджував докази, які підтверджують змінене обвинувачення, оскільки стороною обвинувачення таких доказів надано не було, а сторона захисту фактично була позбавлена можливості захищатися від нового обвинувачення.
Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу захисника без задоволення, зазначив в ухвалі зміст викладених доводів, при цьому належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив їх без задоволення.
Так, апеляційний суд фактично лише перерахував докази, на які послався суд першої інстанції, проте не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та належності.

Тобто, суд апеляційної інстанції не дотримався вимог статей 370, 419 КПК України при формулюванні своїх висновків та постановив ухвалу, яка не відповідає вказаним вимогам закону, допустивши істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно належним чином перевірити усі доводи, наведені в апеляційних скаргах, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки, і відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд
ухвалив:
Касаційні скарги прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3