Справа № 473/754/17

УХВАЛА
іменем України
"25" вересня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник державної установи «Вознесенська ВК-72» ОСОБА_7 ,

засуджений ОСОБА_8 ,

його захисник адвокат ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Цюрупинська Херсонської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, до відбування покарання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий; засуджений 25.06.2012 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.121 КК України до 9-ти років позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.04.2013 року вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.06.2012 року залишено без змін, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 12.03.2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14.05.2011 року по 16.04.2013 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_8 , який відбуває покарання в ВК №72, звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням про застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 підтримав своє клопотання, просив суд його задовольнити, пояснив, що усвідомив вчинене та став на шлях виправлення. Вказав, що був працевлаштований на майстерні установи до ділянки з переробки спілку, згідно наказу №35 від 10.06.2014 року, але за виробничою необхідністю був звільнений відповідно до наказу №79 від 14.09.2015 року. Засуджений пояснив, що залучається до робіт із благоустрою території, ремонту приміщень, де проживає, спілкується з рідними шляхом листування та телефонує їм із стаціонарного телефону. Вказав, що поводить себе пристойно. Негативну характеристику, надану адміністрацією ВК пояснив тим, що має складний характер, проте це не є підставою, щоб позбавляти його пільги, наданої ст.81 КК України. Пояснив, що в програмах диференційованого впливу участі не приймає, проте навчався у школі.

Прокурор та представник Державної установи «Вознесенської ВК №72» заперечували проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання. Так, представник ВК-72 зазначив, що засуджений ОСОБА_8 за період відбуття покарання в Вознесенській ВК-72 має 14 стягнень (які погашені у встановлено законом порядку) та лише 2 заохочення; характеризується негативно, не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом було встановлено наступне.

ОСОБА_8 був засуджений 25.06.2012 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.121 КК України до 9-ти років позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.04.2013 року вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.06.2012 року залишено без змін; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 12.03.2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14.05.2011 року по 16.04.2013 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Згідно із характеристикою від 15.08.2017 року, яка надана представником ВК №72, початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_8 14.05.2011 року, кінець відбування строку 12.06.2018 року. Станом на 11.09.2017 року частина невідбутого покарання засудженим ОСОБА_8 становить 09 місяців 01 день. Вказано, що характеризується засуджений ОСОБА_8 негативно.

Як вбачається із характеристики засуджений ОСОБА_8 працював на майстерні установи на ділянці з переробки спілку з 10.06.2014 по 14.09.2015 року. З рідними спілкується шляхом листування та побачень, отримання посилок і передач. Участь у суспільно-корисному житті відділення та у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі на даний час не приймає, веде дещо пасивний спосіб життя. З іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Але у відношенні до представників адміністрації не завжди ввічливий та коректний.

На думку суду, інформація, викладена в характеристиці на ОСОБА_8 , за своїм змістом в цілому не є вкрай негативною, оскільки перевагу надано лише кількості застосованих стягнень та ставленню засудженого до адміністрації, а не характеристиці взагалі особистості засудженого.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання має 14 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, та 2 заохочення.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом і за клопотанням засудженого.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Стаття 6 в ч.1 та ч.3 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Таким чином, аналіз положень ст.6 КВК та ст.81 КК України свідчить про те, що єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Той факт, що на момент розгляду заяви засудженого ОСОБА_8 останній не працював в установах ВК №72, - не є підставою для відмови в його умовно-достроковому звільненні, оскільки вказано, що він звільнений через виробничу необхідність, а не через небажання засудженого працювати. Тоді як відповідно до п.18 Рекомендації Rec (2003) 22 Комітета міністрів Ради Європи "Про умовно-дострокове звільнення", яка прийнята 24.09.2003 року на 853 засіданні Кабінету Міністрів - критерії, яким повинен відповідати засуджений, щоб його звільнили умовно-достроково, повинні бути очевидними і ясними. Також вони повинні бути реалістичні, тобто враховувати особистість ув`язненого, соціальну та економічну ситуацію і доступність програм ресоціалізації.

Загалом за весь період покарання засуджений ОСОБА_8 працював певний проміжок часу, що підтверджено матеріалами справи, із слів засудженого залучається до робіт із благоустрою, всі стягнення, застосовані відносно нього, на період розгляду його заяви судом, - погашені; має зв`язки із рідними, відбув більше 2/3 призначеного судом строку покарання, невідбута частина покарання становить менше 9 місяців, тому до останнього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 08 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів невідбутого строку покарання, призначеного йому на підставі вироку Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.06.2012 року.

Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис ОСОБА_1

згідно оригіналу

Суддя: