ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5767/17
Провадження № 1-в/210/52/18

"09" лютого 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника КВК-80 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 20.12.2017 року звернувся засуджений ОСОБА_5 з заявою про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений повністю підтримав свою заяву, просив задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки така є безпідставною.
Представник КВК-80 підтримав думку прокурора.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Так, 07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» його виконання покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого /підсудного/ чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників
Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2013 року ОСОБА_5 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2013 року відносно ОСОБА_5 в частині засудження за ч. 2 ст. 289 КК України скасовано та закрито кримінальне провадження. Виключено з вироку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 посилання на застосування ст. 70 КК України. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України, з іспитовим строком 3 роки. На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи. В решті вирок Амур-Нижньодіпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2013 року залишено без змін.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.08.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодіпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2013 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у вигляді одного місяця позбавлення волі, та остаточну міру покарання за сукупністю вироків ОСОБА_5 визначено у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.08.2015 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Відповідно до п. в ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Крім того, суд перевірив та не встановив підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 звільнення чи скорочення строку покарання за ст.ст. 1-3, 5-8 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відтак, засуджений ОСОБА_5 під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році» не підпадає, тому в задоволенні заяви слід відмовити.
На підставі викладеного, та керуючись ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1