В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.08.2017 Справа №607/2590/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000098 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 14 грудня 2016 року близько 12 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він, тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав із гарнітуру у кімнаті-залі належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung GT-E1080W», вартістю 233 грн. із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 243 грн.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 14 грудня 2016 року близько 12 год. Він перебував по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_5 , на виконання якого обвинувачений, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу викрав із гарнітуру у кімнаті-залі мобільний телефон марки «Samsung GT-E1080W» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, використовуючи викрадений мобільний телефон в особистих потребах. Надалі, після того як до нього, ОСОБА_3 , звернулись з приводу крадіжки працівники поліції, він, обвинувачений, викрадене повернув потерпілій. Про вчинене на даний час шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченими вини, щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а до обставин, що обтяжують вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, думку потерпілої, яка жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просила останнього суворо не карати, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу зі стягненням в дохід держави.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу №154/17-22 від 20 лютого 2017 року в сумі 792 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу.

Речові докази, що повернуті потерпілій ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Samsung GT-E1080W», коробку до нього та гарантійний талон необхідно залишити у розпорядженні останньої.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведену судову товарознавчу експертизу №154/17-22 від 20 лютого 2017 року в сумі 792 грн.

Речові докази, що повернуті потерпілій ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Samsung GT-E1080W», коробку до нього та гарантійний талон залишити у розпорядженні останньої.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1