АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2763/17 Номер провадження 11-кп/786/342/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
представника адміністрації виправної колонії №29 ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про застосування положень Закону України „Про амністію у 2016 році.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_9 засуджений та відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.414 КК України, що заподіяло смерть однієї особи, тяжкі тілесні ушкодження двом особам, середньої тяжкості тілесні ушкодження двом особам, а також легкі тілесні ушкодження чотирьом особам. Крім того, ОСОБА_9 не отримував статусу учасника бойових дій.
В поданій в інтересах засудженого апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та застосувати відносно ОСОБА_9 положення Закону України „Про амністію у 2016 році. При цьому зазначив, що об`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.414 КК України, є порушення правил поводження зі зброєю, а також із речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, натомість, життя та здоров`я особи являється наслідком вчиненого кримінального правопорушення, а не його додатковим обов`язковим об`єктом, як було помилково зазначено в ухвалі суду.
Суддею не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_9 брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період її проведення, що підтверджується відповідною довідкою, яка є дійсною та встановлює вказаний юридичний факт.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора та представника колонії, які вважають ухвалу суду законною та обгрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Закону України „Про застосування амністії в Україні N 392/96-ВР від 01.10.1996 року, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
З огляду на норми ст.2 Закону України „Про амністію у 2016 році №1810-VIII від 22.12.2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" тастатті 9 Закону України „Про амністію у 2016 році).
Тобто, обов`язковою умовою звільнення особи від покарання на підставі ст.2 Закону України „Про амністію у 2016 році є отримання цією особою статусу учасника бойових дій, отриманого внаслідок участі в антитерористичні операції. Відсутність в особи такого статусу виключає можливість звільнення її від покарання у відповідності до положень ст.2 Закону України „Про амністію у 2016 році.
Дані, які б вказували на отримання ОСОБА_9 статусу учасника бойових дій у зв`язку з його участю в проведенні антитерористичної операції, в матеріалах кримінального провадження та особовій справі засудженого, відсутні.

Інших підстав для звільнення ОСОБА_9 від покарання у зв`язку з амністією немає.

Таким чином, до ОСОБА_9 не може бути застосовано Закон України „Про амністію у 2016 році, а тому клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає. Відповідно, ухвала місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про застосування положень Закону України „Про амністію у 2016 році без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання її копії.
СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4