Справа № 755/6544/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "14" серпня 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Каменогорськ, Республіка Казахстан, громадянина Російської Федерації, росіянина, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 02.03.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років, 6 місяців позбавлення волі, 22.07.2014 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 28.08.2014 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 10.10.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі, 22.12.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 10.02.2017 року з Синельниківської КК Житомирської області по відбуттю строку покарання, 31.05.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2017 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 зайшов до прибудинкової території АДРЕСА_3 , де будучи упевненим, що його дії будуть непомітними для сторонніх осіб, обрав об`єктом свого злочинного умислу майно з вищевказаного будинку.

Після чого, ОСОБА_4 через відкриті двері проник до приміщення вищевказаного будинку, звідки таємно виркав належну ОСОБА_5 дерев`яну шкатулку, всередені якої знаходились предмети біжутерії, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, після чого направився в бік виходу з приміщення будинку.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 перебуваючи на прибудинковій території за місцем свого проживання, побачила, що в приміщенні будинку перебуває стороння особа та викривши таємні дії останнього, словесно звернулась до ОСОБА_4 з вимогою припинити злочинні дії.

Після чого, ОСОБА_4 усвідомивши, що його злочинні дії набули відкритого характеру та викриті потерпілою ОСОБА_5 , ігноруючи вимогу останньої, продовжив реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном та разом з викраденим майном, а саме: деревяною скринькою вартістю 300 грн., в якій знаходилась біжутерія, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 300 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене, ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, як закнічений замах на потворне відкрите вираження чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, тобто виконав усі дії, які вважав за необхідні для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я, а саме наявність тяжкого захворювання, такого як туберкульоз (зі слів).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в ч. 1 - 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КПК України.

Отже, в даному конкретному випадку має місце сукупність злочинів, особливість якої полягає лише в тому, що усі злочини вчинені до засудження хоча б за один із них, але розкриті в різний час, у зв`язку з чим і покарання за їх сукупністю призначається не одним, а кількома вироками.

Призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, суд зараховує до покарання за даним вироком частково невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349,370, 374 КПК, ч.4 ст. 70 КК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за даним вироком зарахувати частково покарання за вироком за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року 8 місяців позбавлення волі, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів 4 роки 8 місяців позбавлення волі.
Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг» (імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «Хюавей» (імеі1: НОМЕР_3 ; імеі2: НОМЕР_4 ), які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві (квитанція №012713) повернути ОСОБА_4 ; деревяну шкатулку, жіночу сережку, паперовий згорток з уламками металу жовтого кольору, 5 бусинок, частину заколки, жіночу каблучку, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві (квитанції №012712, № 012714) повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи у розмірі 550 грн. 25 коп. на користь держави.
Повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у сумі 32000 грн. внесену на підставі ухвали Дніпровського районного суду від 07.03.2017 року за підозрюваного ОСОБА_4 (квитанція № 0.0.729731813.1 від 20.03.2017 року)
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: