Дата документу Справа № 333/157/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 333/157/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/670/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нижньовартівськ, Ханти-мансійського району Тюменської області Р.Ф., громадянин України, росіянин, маючий неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 10.11.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;
2) 07.06.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю з вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2009 року остаточно визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, штраф зараховано в строк з 17.03.2010 року по 07.06.2010 року. 30.08.2010 року вирок переглянутий апеляційним судом Запорізької області, вирок від 07.06.2010 року змінений на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків від 10.11.2009 року та 07.06.2010 року Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі та штраф 850 грн., штраф підлягає самостійному виконанню. Звільнився 24.07.2013 року умовно-достроково на підставі ухвали Бердянського міського суду Запорізької області від 16.07.2013 року на 2 місяці 17 днів;
3)12.01.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до вироку апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2010 року та остаточно визначено покарання у вигляді 6 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 грн. Звільнився 10.07.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
4) 25.04.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2016 року, більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 13.01.2016 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано строк тримання під вартою, із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 13.01.2016 року по день постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 4124 грн. 25 коп.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню для проведення судової товарознавчої експертизи № 153 від 29.02.2016 року в розмірі 184 грн. 14 коп. стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.
Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що він 27 жовтня 2015 року, приблизно 4 год. 00 хв., діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на третьому поверсі, під`їзду АДРЕСА_2 , проник до підсобного приміщення звідкіля таємно викрав належний ОСОБА_10 , велосипед, вартість якого складає 4124 грн. 25 коп.
Крім того, 12 листопада 2015 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_11 , знаходячись поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, діючи повторно, з корисливих мотивів, проникли на територію зазначеного домоволодіння, яке перебуває у власності ОСОБА_12 . Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, невстановлена в ході досудового розслідування особа, розбила скло вікна вищезазначеного будинку, через яке останній разом із ОСОБА_13 проникли до приміщення зазначеного будинку. Продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись у приміщенні коридору, невстановлена в ході досудового розслідування особа, відчинила двері до житлових, кімнат будинку, звідки таємно викрали майно загальною вартістю 6180 грн., яке належить потерпілому ОСОБА_12 .
Також, 15 листопада 2015 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_11 , знаходячись поблизу ринку, який розташований на привокзальній площі залізничного вокзалу «Запоріжжя-1», маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, діючи повторно, за попередньою змовою із двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, підійшли до раніше незнайомого ОСОБА_14 та, реалізуючи свій злочинний умисел, одна з невстановлених осіб шляхом ривка з правої долоні останнього, відкрито викрала пачку цигарок «Прилуки червоні», вартістю 12 грн. Підтримуючі злочинні дії невстановленої в ході досудового розслідування особи, з метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_11 , погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_14 , наказав останньому діставати наявні грошові кошти. В той момент, коли потерпілий ОСОБА_14 , виконуючи злочинну вимогу ОСОБА_15 , дістав гроші у сумі 200 грн. з правої кишені брюк, невстановлена особа, шляхом ривка, з долоні правої руки потерпілого ОСОБА_14 відкрито викрала їх.
Крім того, 21 грудня 2015 року, в період часу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв., ОСОБА_11 , знаходячись біля четвертого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , діючи повторно, із корисливих мотивів, розбив заднє праве скло автомобілю «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_16 , проник до салону зазначеного автомобілю, звідки таємно викрав майно на загальну суму у розмірі 10 500 грн.
Також, 3 січня 2016 року, у нічний час доби, ОСОБА_11 , знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_5 , діючи повторно, із корисливих мотивів, відчинив водійські двері автомобілю «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_17 . Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, відчинив капот вищезазначеного автомобілю, перерізав дроти та таємно викрав акумулятор «Іста», вартістю 800 грн., який належить потерпілому ОСОБА_18 .
Крім того, 5 січня 2016 року, у нічний час доби, ОСОБА_11 , знаходячись біля буд. № 87 по вул. Космічній у м. Запоріжжі, діючи повторно, з корисливих мотивів, розбив водійське скло автомобілю «Шевролет Авео», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_19 , проник до салону зазначеного автомобілю, звідки таємно викрав майно на загальну суму у розмірі 1300 грн., яке належить потерпілому ОСОБА_19
6 січня 2016 року, у нічний час доби, ОСОБА_11 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_6 , діючи повторно, відчинив водійські двері автомобілю «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_20 . Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, відчинив капот вищезазначеного автомобілю, відрізав дроти та таємно викрав акумулятор вартістю 1200 грн.
10 січня 2016 року, у період часу з 17 год. 05 хв. до 17 год. 25 хв., ОСОБА_11 , знаходячись біля буд. № 34 по вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, діючи повторно, відчинив водійські двері автомобілю «Nissan Cabstar», державний номерний знак НОМЕР_5 , який належить потерпілому ОСОБА_21 та проник до салону вказаного автомобілю, звідки таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_21 на загальну суму 2800 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи вирок суду в частині кваліфікації дій та доведеності його вини, просить призначити більш м`яке покарання, враховуючи те, що він активно сприяв розкриттю злочину, розкаявся, повністю визнав провину, примирився з потерпілими.
Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, разом з тим вважала, що вирок суду підлягає зміні шляхом виключення зайвих посилань у ньому на обставини, які обтяжують покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межи апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами і в апеляційні скарзі не оспорюються.
Колегія суддів знаходить необґрунтованими доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочинів і даним про особу обвинуваченого.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахував дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, суд врахував каяття, визнання вини та сприяння розкриттю кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , як обставини, що пом`якшують покарання, врахував, що обвинувачений на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, стійкі соціальні зв`язки відсутні, офіційно не працює, крім того, ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, повторно скоїв кримінальні правопорушення.
Із зазначеного випливає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 були враховані усі обставини справи та дані про особу обвинуваченого, а отже посилання в апеляційній скарзі на щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та примирення з потерпілими, як на обставини, що не враховані судом при визначенні покарання, правильність висновків суду не спростовує.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що особі, яка скоїла кримінальні правопорушення та при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, призначено покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими.
Разом з тим колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної частини посилань на врахування судом в якості обтяжуючих покарання обставин - вчинення злочинів повторно та вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб, оскільки вини є ознаками, кваліфікуючими злочині, вчинені ОСОБА_7 та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 67 КК України ще раз в якості обтяжуючих обставин при призначенні покарання судом враховані бути не можуть.
Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
З матеріалів справи вбачається, що в даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він перебуває під вартою з 13 січня 2016 року по цей час.

Вироком суду ОСОБА_7 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року зараховано в строк покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13 січня 2016 року по день постановлення вироку 7 грудня 2016 року, тому у відповідності до вказаного вище Закону, який діяв на час постановлення вироку і до 20 червня 2017 року, колегія суддів вважає необхідним зарахувати у такому співвідношенні до строку покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 7 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно.

На підстав зазначеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду як на обставини, що обтяжують покарання, - вчинення злочину особою повторно та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
В решті вирок залишити без змін.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р. зарахувати до строку покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в період з 7 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4