В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 1/кп/130/73/2017 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жмеринка Вінницької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з незакінченою вищою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої - у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000594 від 02 липня 2015 року,

також за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_7 1 липня 2015 року біля 21-30 год, перебуваючи в приміщенні кафе «Дубовий Гай», що в с. Тартак Жмеринського району, під час конфлікту, що виник між іншою особою та потерпілою ОСОБА_5 , діючи умисно, на грунті неприязних відносин, схопивши пластиковий стакан, у якому знаходився гарячий суп із риби, вилила його на груди ОСОБА_5 , від чого остання відчула біль і, втративши рівновагу, впала на землю.
Відповідно до висновку експерта у потерпілої ОСОБА_5 при судово-медичній експертизі виявлено термічні опіки 2-го ступеню (площа 1% тіла), лівої грудної клітки, лівої ключиці, шиї зліва, правої молочної залози; 1-го ступеню (площа 6% тіла), передньої поверхні шиї та молочних залоз, які утворились від дії високої температури та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковані досудовим слідством за ст.125 ч.2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У вчиненому злочині обвинувачена-цивільний відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні винуватою себе не визнає. Пояснює, що 1 липня 2015 року вона зі своїми подругами та дітьми приїхали у кафе «Дубовий Гай», що в с. Тартак Жмеринського району, де заздалегідь замовили місце, для відпочинку. Загалом їх було шестеро дорослих та шестеро дітей. Коли вони приїхали до кафе, то побачили, що там відпочиває компанія потерпілої. Коли вони всі танцювали в колі на танцювальному майданчику, ОСОБА_9 вдарила ОСОБА_10 , яка впала на підлогу, але самого удару вона не бачила. До ОСОБА_10 підійшла її дитина, а ОСОБА_9 хотіла її вдарити ще раз, коли ОСОБА_10 лежала на підлозі, але так вийшло, що ОСОБА_9 вдарила не ОСОБА_10 , а її дитину кулаком в живіт, коли дитина нахилилася до ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 втікла до зали в приміщення кафе. ОСОБА_11 разом із ОСОБА_10 побігли до зали, щоб запитати у ОСОБА_9 , за що та вдарила дитину. На вході їх зупинили гості ОСОБА_9 , але вона вирвалася від них та підійшла до ОСОБА_9 , яка в цей час стояла за столом від стіни, метушилася біля столу, збирала їжу. Коли вона підійшла до столу, то ОСОБА_9 накинулася на неї із виделкою та трохи подряпала їй праву руку в районі передпліччя та обличчя над лівою бровою. Вона почала оборонятися від ОСОБА_9 , відходячи назад, а ОСОБА_9 зачепилася за стіл, з якого попадав посуд і розбився, та впала на підлогу. Що було на столі в цей час - вона не звернула увагу, лише бачила, що потерпіла збирала зі столу їжу. Потім забіг ОСОБА_12 , це їх знайомий, він там відпочивав, який побачив, що їх ображають та прибіг на допомогу. А потім вони вийшли на вулицю. Де взялися у ОСОБА_9 опіки та як вона їх отримала - їй не відомо, можливо, коли та падала на підлогу. Потерпіла сама розпочала конфлікт. Сутичка на танцювальному майданчику виникла приблизно о 21-30 год 22-00 год. Категорично стверджує, що ОСОБА_10 не била ОСОБА_9 . Коли їх компанія відпочивали в кафе, вони не вживали горілку, пили вино «Маренго». Ініціатором того, щоб зайти до зали кафе після подій на танцювальному майданчику, ніхто не був, все якось вийшло саме собою. Вважає, що коли потерпіла падала під стіл, то можливо зачепила та вилила на себе юшку, але цього вона не бачила. Вона бачила потерпілу лежачу на підлозі, як та падала - вона не бачила. Коли потерпіла лежала на підлозі, то її виштовхали із зали. Будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілої вона не бачила. Про отримані потерпілою опіки вона дізналася від ОСОБА_10 . Залагодити конфлікт вона не намагалася, винною себе не визнає, тілесних ушкоджень потерпілій не наносила. Коли приїхали працівники поліції, її не викликали для дачі пояснень. Сама вона зверталася до поліції з приводу отриманих від ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, отримала від слідчого направлення на СМЕ, у неї є відповідний висновок, але вирішила не продовжувати далі звертатися з цього приводу до правоохоронних органів. Зазначила також, що у неї є двоє неповнолітніх дітей, старшій дитині сім років. Просить застосувати до неї Закону України «Про амністію у 2016 році». Особистої неприязні до потерпілої у неї немає, раніше із нею знайома не була. Заявлений до неї цивільний позов про відшкодування моральної шкоди повністю не визнає, в частині відшкодування судових витрат на оплату юридичної допомоги визнає на 2500 грн..
Потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що 1 липня 2015 року вона разом зі своїми родичами та друзями святкували її день народження у кафе «Дубовий Гай» в с. Тартак Жмеринського район. В той же час в цьому кафе відпочивала ОСОБА_10 зі своєю компанією, яка на протязі всього вечора до неї чіплялася. У неї немає ніяких відносин із нею. Це все лише через те, що її чоловік був першим чоловіком сестри ОСОБА_10 , і через це її постійно ображають. Біля 21 години частина компанії ОСОБА_10 поїхала із кафе, а біля 21-30 години, коли вона із друзями танцювали на танцювальному майданчику, до неї підійшла ОСОБА_10 та почала її ображати, їй не подобалося плаття, в яке вона була одягнена, а потім своєю головою вдарила її у голову. Вона злякалася і побігла до зали кафе, де був її чоловік та інші родичі. Її тітка, яка була також серед гостей, сказала, що святкування вже ніякого не буде і що треба збирати продукти та йти до дому. Вона зайшла за стіл та почала збирати продукти зі столу, в це час до зали зайшла ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ще якийсь невідомий чоловік. Її чоловік почав розмовляти із тим чоловіком. ОСОБА_10 обступили її гості, які на той час вже зайшли до зали, а ОСОБА_11 підбігла до неї та щось через стіл їй кричала, що саме вона не чула, оскільки в залі було дуже гамірно. В цей час офіціант розносила в пластикових стаканах гарячу уху, яку щойно зварили, та розставила її на стіл зі сторони ОСОБА_11 . ОСОБА_11 схопила стакан з цією ухою та вилила на неї, попало на обличчя, шию та груди. Їй було дуже боляче, вона почала на столі щось шукати, аби втертися і в цей же час в неї полетів другий стакан. Коли вона прийшла до тями, то побачила, що її чоловіка б`є той чоловік, який зайшов разом із ОСОБА_11 і ОСОБА_10 до зали. Вона вирішила їх розбороняти і вийшла з-за столу, однак в цей час ОСОБА_10 схопила її за волосся та кинула на підлогу, вона закрила обличчя рукою, а ОСОБА_10 почала наносити їй удари по голові та тілу. Далі її гості відтягли ОСОБА_10 від неї та допомоги піднятися, в результаті у неї на нозі були порізи, із яких йшла кров. Після цього вона викликала поліцію. Внаслідок всіх цих подій обвинуваченої їй було зіпсовано свято, її зганьбили перед людьми, які знаходились у кафе, понівечили їй тіло настільки, що не може одягнути відкритий одяг, не може вийти влітку на пляж. Після події вона біля місяця не могла одягти будь-який одяг через те, що рани дуже боліли. Окрім того, в той час вона перебувала на ранньому терміні вагітності, і вона хвилювалася, щоб її нервовий стрес не відобразився на дитині. Раніше між нею та обвинуваченою ніяких конфліктів, суперечок не було. Ні обвинувачену, ні ОСОБА_10 вона не чіпала, і нікого з них не била, а дитини під час конфлікту на танцмайданчику взагалі не було. Дитина з`явилася вже в залі, коли вони чекали працівників поліції. До зали забіг хлопчик років 5-6, який шарпав ОСОБА_10 за руку та просив її їхати до дому, плакав. Просить покарати обвинувачену суворо, обравши найсуворішу міру покарання, ппредбачену ст.125 ч.2 КК України. Поданий нею цивільний позов підтримує повністю та просить його задоволити. Щодо обґрунтування заявленої суми моральної шкоди, то вважає, що спричинені їй тілесні ушкодження та ті нервові переживання, що вона перенесла, не можна виміряти тією сумою, яку вона просить стягнути із обвинуваченої.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 1 липня 2015 року вони в кафе «Дубовий Гай», що в с. Тартак Жмеринського району, святкували день народження його дружини, де одночасно відпочивала обвинувачена ОСОБА_11 разом зі своєю компанією. Ввечері частина із компанії обвинуваченої покинули кафе, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишилися. Їх компанія час від часу виходила із зали, де вони сиділи за столом, на вулицю танцювати. Обвинувачена та ОСОБА_10 постійно намагалися спровокувати конфлікт, але вони на ці провокації не піддавалися та не реагували. Спочатку ніби все було нормально. ОСОБА_14 потім до компанії обвинуваченої приєднався ще якийсь хлопець. Коли вони в черговий раз вийшли на вулицю танцювати, виник конфлікт, почалася штовханина, але ніби все вирішилося мирно, і вони зайшли до зали та вирішили збиратися до дому, оскільки святкування вже було зіпсовано. В той час, як він знаходився біля дверей, до зали зайшли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та той хлопець. Хлопець відразу підійшов до нього і вдарив його, а ОСОБА_11 і ОСОБА_10 пішли до столів. Коли хлопець вдарив його, він впав і розбив брову, далі він чув, що жінки билися, бився посуд. Як його дружині завдали опіку - він не бачив, оскільки лежав на підлозі. Подія відбувалася приблизно о 21-30 год. До бійки в кафе він не бачив, що у дружини був конфлікт із обвинуваченою, він бачив конфлікт між його дружиною та ОСОБА_10 . Завдані дружині опіки він побачив вже за кілька хвилин. Про те, що ОСОБА_10 била його дружину, він знає лише зі слів дружини. Після всіх цих подій дружина ночами не могла спати, у неї з`явився комплекс через опіки, вона постійно нервувала, період гострого стану тривав біля двох місяців. Дружина комплексує через те, що вона не має змоги носити той одяг, який їй подобається, мусить носити лише закритий одяг. Оточуючі запитують її про опіки, і це їй неприємно.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що потерпіла є її знайомою. 1 липня 2015 року вона та її сім`я були запрошені на святкування дня народження до ОСОБА_5 в кафе «Дубовий Гай» в с. Тартак Жмеринського району. В кафе було багато людей. Під час святкування вони виходили танцювати на літній майданчик, оскільки в приміщенні було мало місця. Коли вони танцювали, то вона бачила, що у бесідці поряд із танцювальним майданчиком відпочивали інші люди. Потім під час танцювання до ОСОБА_9 підійшла дівчина з іншої компанії, щось їй сказала, і ні з того ні з сього вдарила її головою. Це її дуже шокувало. Потім, коли їх відтягнули, вона дізналася, хто ця дівчина, що вдарила потерпілу, їй розповіли, що в цій компанії відпочивала колишня дружина чоловіка ОСОБА_5 , її сестра та подруга. ОСОБА_16 вона запропонувала йти до зали. Біля 21 год частина компанії, в якій була обвинувачена, поїхала з кафе. Після інцинденту на танцювальному майданчику вони повернулися до зали, де знаходився їх стіл, вона стояла біля барної стойки, і в цей час до зали забігли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та почали ОСОБА_9 на відстані ображати, але слів вона не чула, зрозуміла, що вони ображають потерпілу, з емоційності, з якою вони спілкувалися. ОСОБА_9 в цей час стояла біля столу, обвинувачена схопила правою рукою стакан із ухою та знизу вгору вихлюпнула його вміст на груди ОСОБА_9 , а буквально за декілька секунд схопила другий стакан і також його вміст вихлюпнула на ОСОБА_9 . Потерпіла від болю почала кричати, а ОСОБА_10 схопила її за коси і почала тягнути, від чого вони разом впали на підлогу. Падаючи на підлогу ОСОБА_9 , зачепила стіл, внаслідок чого з нього попадав на підлогу і побився посуд. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розбороняли гості зі сторони ОСОБА_9 . В момент цієї події в залі були присутні потерпіла, її чоловік, вона, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , працівники кафе, водій маршрутки, який бив чоловіка ОСОБА_9 . Після конфлікту у потерпілої були порізана нога та почервоніння на грудях. Потім приїхали працівники міліції.
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що потерпіла є її двоюрідною сестрою. 1 липня 2015 року вона зі своїми родичами святкували день народження ОСОБА_5 в кафе «Дубовий Гай» в с. Тартак Жмеринського району. Біля 17-15 год до кафе приїхала компанія із шести жінок, які розмістилися в бесідці біля танцювального майданчику. Біля 19 год, коли вони зі своїми родичами танцювали, вона бачила, як компанія цих жінок у бесідці розпивали напій прозорого кольору з пляшки із написом «горілка». Колишня дружина чоловіка потерпілої ОСОБА_19 поїхала із кафе біля 21 години. Приблизно в цей же час, коли вони вчергове танцювали, до них підійшла ОСОБА_10 і щось сказала, після цього своєю лобною частиною голови вдарила в лобну частину голови її сестру ОСОБА_9 . Побачивши це, вони відтягли ОСОБА_10 на безпечну відстань. Після цього вони вирішили збиратися до дому і повернулися до свого столу в залі кафе та почали збирати посуд. Її сестра та вона збирали їжу. Біля 21-25 год до зали зайшли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Одночасно їм подали гарячу уху в стаканах. Демчукова, підійшовши до того місця, де була її сестра, схопила стакан із ухою та рухом руки знизу до гори вилила його вміст на сестру в зону декольте. Приблизно за 15 секунд ОСОБА_11 схопила другий стакан із ухою і також його вміст вилила на сестру. Після цього ОСОБА_10 , словесно ображаючи її сестру (що саме казала ОСОБА_10 - вона не чуле через те, що дуже гучно грала музика), підійшла до сестри та схопила її за волосся, штовхнула, від чого посуд зі столу впав на підлогу і побився, повалила її на підлогу, внаслідок чого вони обоє впали. ОСОБА_16 вже на підлозі в положенні лежачи ОСОБА_10 била її сестру ногами по тілу. Вони обидві лежали на боку і так, що ОСОБА_10 могла ногами дістати сестру. Побачивши все це, вона особисто відтягла ОСОБА_10 від сестри. Після цього було вирішено викликати працівників міліції та надати сестрі медичну допомогу. До інциденту вона нікого із компанії обвинуваченої не знала. Окрім того, ще був інцидент між знайомим ОСОБА_10 та чоловіком потерпілої. Саму сутичку між ними вона не бачила, оскільки в цей момент ОСОБА_10 била її сестру, і вона була зайнята тим, аби їх розборонити. Вона вже бачила, як чоловік потерпілої підводився і у нього була кров та розірвана сорочка. А у потерпілої була кров на ногах, яка виникла від порізів осколків битого посуду. Про причини інциденту, що виник на танцювальному майданчику, вона дізналася згодом та зрозуміла, що ОСОБА_19 - це колишня дружина чоловіка потерпілої, а ОСОБА_10 її сестра, ОСОБА_11 не перебуває із ними у родинних відносинах, є їх знайомою.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показала, що потерпіла є її подругою. Вона перебувала на святкуванні дня народження у ОСОБА_5 , яке відбувалося в кафе "Дубовий гай" в
с. Тартак Жмеринського району. До кафе вона приїхала біля 19 год. Специфіка кафе така, що столи знаходяться в залі кафе, а танцювати виходять на вулицю на літній майданчик. Всі присутні танцюють на вулиці, але кожен у своїй компанії, у своєму колі. Під час танців на вулиці також були присутня компанія дівчат, які приділяли до них підвищену увагу. Раніше вона цих дівчат не знала та ніколи не бачила. Вже пізніше вона дізналася, що це компанія, в якій перебувала колишня дружина чоловіка ОСОБА_21 . Також в цій компанії знаходилась ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . На протязі танцю, приблизно о 21 21-30 год, коли ОСОБА_9 як іменинниця танцювала в центрі танцювального майданчику, до неї підійшла ОСОБА_10 , сестра колишньої дружини чоловіка ОСОБА_9 , та щось емоційно їй говорила, було зрозуміло, що щось неприємне, і вдарила ОСОБА_9 своєю головою в лобну частину голови ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 пішла до зали, а вони залишились розмовляти із ОСОБА_10 , хотіли з`ясувати, чому вона її вдарила, об`єктивних причин вона не назвала. І вони прийняли рішення між собою, аби не було більше ніяких проблем необхідно збиратися до дому. На протязі вечора частина тієї компанії поїхала до дому і серед них була колишня дружина чоловіка ОСОБА_9 . Коли вони вирішили збиратися до дому, то попросили, щоб їм подали гарячу страву уху, хотіли її попити та їхати до дому, аби не було більше ніяких конфліктних ситуацій, оскільки ті дівчата по їх вигляду, швидше за все, були нетверезі. Коли подали їм уху, ОСОБА_9 сортувала стіл з боку стіни, а уху подали зі сторони зали. Вони всі між собою спілкувалися, в цей час до зали забігли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . ОСОБА_11 підбігла до столу, де стояла ОСОБА_9 , схопила стакан з ухою та вилила його вміст на ОСОБА_9 в область грудей і обличчя, а за декілька секунд схопила другий стакан і також його вихлюпнула на ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_10 підбігла до столу, зачепивши його, внаслідок чого на підлогу впав посуд та побився, схопила ОСОБА_9 та почала тягти її з-за столу на себе, внаслідок чого вони обидві впали на підлогу на бік на праву сторону. ОСОБА_9 впала на осколи битого посуду, від чого у неї були порізи на ногах. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 лежали на підлозі, то ОСОБА_9 закривала руками обличчя, а ОСОБА_10 била її ногами. Це продовжувалося декілька хвилин і їх розняли. Після цього було викликано наряд міліції. Коли вона підійшла до ОСОБА_9 , то побачила, що у тої облізла шкіра в районі грудей, і вона особисто почала знімати цю шкіру. Також вона знає від потерпілої, що та лікувалася в лікарні і через це тривалий час носила закритий одяг, щоб не було видно опіків, а також не виходила з будинку.
Клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 з врахуванням думки сторони захисту та потерпілої знято стороною обвинувачення із тих мотивів, що відомості, які їм відомі, не мають визначального значення для кримінального провадження.
Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченою, її винність в інкримінованому злочині, передбаченому ст.125 ч.2 КК України, повністю доводиться показаннями потерпілої та свідків, допитаних у судовому засіданні, в сукупності з дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення, належність, допустимість та достовірність яких визначена судом шляхом оцінювання в нарадчій кімнаті у відповідності із ч.1 ст.89 КПК України з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення :
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 1 липня 2015 року, у якому зазначено, що 1 липня 2015 року біля 21-30 години ОСОБА_25 та ОСОБА_26 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_5 в приміщенні кафе «Дубовий Гай», що в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області (а.с. 72);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 73), відповідно до якого 1 липня 2015 року біля 21-30 години ОСОБА_25 та ОСОБА_26 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_5 в приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » поблизу с. Тартак Жмеринського району Вінницької області;
- висновком експерта №30 від 3 липня 2015 року (а.с. 76-78), проведеної на підставі постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 3 липня 2015 року (а.с. 75), відповідно до якого у ОСОБА_5 при судово-медичні експертизі було встановлено наступні тілесні ушкодження: термічні опіки 2 ступеня (площею 1% тіла) лівої половини грудної клітки, лівої ключиці, шиї зліва, правої молочної залози; 1 ступеня (площею 6% тіла), передньої поверхні шиї, грудної клітки та молочних залоз; різані рани в середній третині правого стегна по задній поверхні та в середній третині по задній поверхні лівої гомілки. Термічні опіки 2 ступеня (площею 1% тіла) лівої половини грудної клітки, лівої ключиці, шиї зліва, правої молочної залози; 1 ступеня (площею 6% тіла) передньої поверхні шиї, грудної клітки та молочних залоз утворились від дії високої температури та відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють собою короткочасний розлад здоров`я.
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вище перераховані докази відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а також не спростовані стороною захисту.
Водночас суд не приймає до уваги невизнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, та сприймає таку її поведінку як спосіб уникнення відповідальності, перш за все матеріальної, за спричинені потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Також суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, не бере до уваги висновок експерта №30 від 3 липня 2015 року (а.с. 76-78) в частині заподіяння потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень у вигляді різаних ран в середній третині правого стегна по задній поверхні та в середній третині по задній поверхні лівої гомілки, оскільки обвинувачення в цій частині ОСОБА_7 не пред`явлено досудовим розслідуванням.
Суд приймає до уваги показання потерпілої та свідків, допитаних у судовому засіданні, які вважає правдивими, оскільки вони узгоджуються між собою та дослідженими у судовому засіданні доказами, а також не суперечать одне одному.
Таким чином суд, зберігаючи відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, поза розумним сумнівом вважає, що стороною обвинувачення доведено, що обвинувачена ОСОБА_7 заподіяла потерпілій умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і її дії слід кваліфікувати за ст.125 ч. 2 КК України.
Щодо особи обвинуваченої, судом установлені такі обставини.
Особа обвинуваченої посвідчена ксерокопією паспорта, з якої видно, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в. АДРЕСА_2 (а.с.79).
Обвинувачена раніше не судима, що видно з довідки № 397-07092015/05006 ОСК ГУНП України у Вінницькій області від 07 липня 2015 року (а.с.83).
Відповідно до довідок-характеристик № 231 від 30 січня 2017 року, від 29 вересня 2015 року та довідки №232 від 30 січня 2017 року КП «Жмеринкакомунсервіс» обвинувачена ОСОБА_7 проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації, за період проживання за вказаною адресою до КП «Жмеринкакомунсервіс» скарг від сусідів та мешканців не надходило (а.с.84, 85, 82).
Згідно з довідками № 30 та №59 від 30 січня 2017 року Комунальної установи «Жмеринська центральна районна лікарня», обвинувачена ОСОБА_7 на обліку у наркологічному кабінеті та психіатричному обліку у Жмеринській ЦРЛ не значиться, за лікуванням протягом останніх п`яти років не зверталася (а.с. 86, 87).
Обвинувачена ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що видно з відповідно до ксерокопій свідоцтв про народження (а.с. 71, 174)
Обставинами, які у відповідності із ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає відсутність судимостей, позитивну характеристику обвинуваченої та наявність у неї двох неповнолітніх дітей.
Обставин, які у відповідності із ч.1 ст.67 цього ж Кодексу обтяжують покарання, судом не установлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та особу винної; думку потерпілої щодо суворого покарання обвинуваченої; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити їй покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів - у виді громадських робіт.
Крім того, судом установлено, що ОСОБА_7 вчинила умисний злочин, який не є тяжким чи особливо тяжким злочином, за злочини проти основ національної безпеки України, терористичний акт, бандитизм, умисне вбивство при обтяжуючих обставинах не засуджувалась, на час вчинення злочину непогашеної судимості ОСОБА_7 не мала, а тому злочин вчинено вперше до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" від 26 грудня 2016 року. Обвинувачена ОСОБА_7 , згідно з ксерокопіями свідоцтв про народження, має двох неповнолітніх дітей віком 2 та 7 років, відносно яких вона не позбавлена батьківських прав. ОСОБА_7 у судовому засіданні подала письмову заяву про застосування до неї акту амністії.
Суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 26 грудня 2016 року, згідно з яким підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України - не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Вирішуючи питання по цивільному позову потерпілої про стягнення моральної шкоди та витрат за надання юридичної допомоги, суд виходить з такого.
Потерпіла ОСОБА_5 до початку судового засідання подала позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, яку разом зі своїм представником підтримала в судовому засіданні, і в якій просила стягнути з обвинуваченої на її користь 100000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат за надання правової допомоги (а.с.22, 23, 152).
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.129 цього ж Кодексу ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При вирішенні розміру компенсації за моральну шкоду, завдану ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , суд враховує наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподювача та вини останньої в її заподіянні, тривалість лікування ОСОБА_5 , обставини завдання моральної шкоди, ступінь вини цивільного відповідача у її завданні, її відношення до вчиненого, характер моральних страждань позивача, а також доведеність заподіяння такої моральної шкоди і відповідність її розміру ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, та вважає, що цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню в розмірі 10000 грн, бо саме такий розмір компенсації відповідає обставинам справи, принципу справедливості та розумності, а також доведеності заподіяння потерпілій моральної шкоди взагалі та її розміру.
Суд також вважає, що витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_5 5000 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої у повному обсязі з урахуванням положень ч.1 ст.124 КПК України щодо стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої всіх здійснених нею документально підтверджених процесуальних витрат.
Наявності процесуальних витрат по кримінальному провадженню не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченій на досудовому слідстві не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили наразі відсутні.
Відповідно до ст. 65, 85, 86 КК України, керуючись п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 26 грудня 2016 року, Законом України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року із змінами та доповненнями, ст.ст. 373, 374, 392, 395, 396 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_29 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, і обрати їй покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Відповідно до пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ДЕМЧУКОВУ ТЕТЯНУ ВАЛЕРІЇВНУ від призначеного покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт - звільнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 10000 (десять тисяч) грн моральної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на правову допомогу, а всього 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_30