Єдиний унікальний номер:343/2203/17
Номер провадження: 1-в/0343/363/17
У Х В А Л А
іменем України
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
12 грудня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Долинський ВЦ (№ 118)" - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання в/о начальника ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В/о начальника ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" звернувся в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" ОСОБА_4 підтримав клопотання та пояснив, що засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. За час відбування покарання має 5 заохочень, також направлено подання щодо застосування 6 заохочення за сумлінну працю, яке знаходиться на затвердженні, стягнень не накладалося, він працює, сумлінно виконує свої обов`язки, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній вчинив тяжкий злочин та має велику частину невідбутого покарання, до нього вже застосовувалося УДЗ.

У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не з`явився, однак надав протокол засідання спостережної комісії, згідно якого комісія утрималася від спільного подання клопотання про УДЗ ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю в особовій справі інформації щодо погашення цивільних позовів.

Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання, пояснив, що незважаючи на те, що він хворіє, у зв`язку з чим його визнано інвалідом, він постійно працює, саме за сумлінну працю він неодноразово мав заохочення, стягнень у нього не було, дотримується умов відбування покарання. Ним дійсно вчинено замах на тяжкий злочин через сімейно-побутові обставини, у вчиненому він розкається, з потерпілою примирився, вже під час розгляду справи вона не мала претензій до нього. Вважає, що він став на шлях виправлення, просить звільнити його умовно достроково від відбування покарання. Щодо погашення витрат на лікування потерпілої та судових витрат, стягнутих з нього за вироком суду, то він неодноразово звертався до адміністрацій установ, де відбуває покарання, з заявами про проведення відрахувань з його заробітної плати, також по частинах готовий сплачувати борг за рахунок наявних у нього коштів, однак у відсутності реквізитів для проведення таких сплат, він не міг проводити відповідні погашення.

Заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, висновок прокурора, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали особової справи та відомості про поведінку та особу засудженого, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_5 вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2013 року, який ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2013 року залишено без змін, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років. Строк відбування покарання рахується з 23 січня 2013 року з 08.00 год., тобто з часу його затримання. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 січня 2013 року по 18 червня 2013 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2017 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 місяці 8 днів. Ухвалою Долинського районного суду від 14 серпня 2017 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою до ДУ "Долинський ВЦ (№ 118)" з 21.06.2017 р. по 19.07.2017 р. з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення закінченого замаху на вбивство, тобто за вчинення особливо тяжкого злочину. Фактично відбута частина терміну покарання становить 5 років 04 місяці 11 днів, 3/4 частини терміну покарання 01 листопада 2017 року, фактично невідбута частина терміну покарання засудженого ОСОБА_5 станом на 12 грудня 2017 року становить 1 рік 7 місяців 19 днів.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній під час тримання в СІЗО м. Івано-Франківськ не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 17 липня 2013 року відбував покарання в Городищенській ВК (№ 96). Був працевлаштований на виробництві колонії у столярній дільниці столяром, в котельні установи. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, оголошувалось два заохочення правами начальника СПС. З 15 червня 2016 року відбував покарання в Личаківській ВК (№ 30). Був працевлаштований на виробництві установи майстром. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, оголошувалось три заохочення правами начальника установи. 19 липня 2017 року прибув в ДУ "Долинський виправний центр (№118)". З серпня 2017 року був працевлаштований в котельні установи, де і працює по даний час, незважаючи на те, що він хворіє та перебуває на диспансерному обліку лікарів медсанчастини. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися. Як встановлено в судовому засіданні, засудженого представлено до заохочення у вигляді подяки за сумлінне ставлення до праці, матеріали по якому направлено для затвердження. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Фізкультура і спорт".

Згідно вироку суду засуджений повинен сплатити 2573,56 грн. витрат за лікування потерпілої та 1078,00 грн витрат за проведення експертиз. ОСОБА_5 за власною ініціатиною має намір погасити стягнуті з нього за вироком суду витрати, підтвердженням чого є його заява, в якій він просить відділ виконавчої служби надіслати в установу виконавчий лист, а також клопотання установи виконання покарання про направлення на адресу установи виконавчого листа для погашення позову. Однак, виконавчі листи на адресу установ, де засуджений відбував та відбуває в даний час покарання, не поступали, що підтверджується відповідними довідками, наявними у матеріалах особової справи. ОСОБА_5 постійно працює, проте у відсутності виконавчих листів стягнення з його заробітної плати було неможливо проводити. Враховуючи вказане, відсутність інформації про погашення цивільних позовів в особовій справі не може бути підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Щодо посилань прокурора на тяжкість вчиненого злочину та частину невідбутого терміну покарання, які, на його думку, є підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні, то суд зазначає те, що тяжкість вчиненого злочину враховуються судом у вироку при призначенні засудженому покарання та не може бути підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні. А щодо невідбутої частини покарання, то ст. 81 КК України не визначено можливого строку невідбутої частини покарання, за якого можливе УДЗ, а передбачено необхідний строк фактичного відбуття покарання, який у даному випадку засуджений відбув. Щодо тверджень прокурора про те, що до засудженого вже застосовувалося УДЗ, то суд зазначає, що останній вчинив даний злочин через шість років після застосування щодо нього УДЗ. Крім того, у нормах чинного законодавства відсутні обмеження щодо повторного застосування УДЗ. Вказаний факт може бути врахований судом, але він розглядається в сукупності з іншими характеризуючими даними засудженого під час відбування покарання.

Таким чином, враховуючи зазначену вище позитивну характеристику, а також те, що на ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення та обмеження волі дисциплінарні стягнення не накладалися, натомість за сумлінне ставлення до праці йому оголошено 5 заохочень та ще одне заохочення, яке знаходиться в процесі погодження, він весь час працює та добросовісно відноситься до праці, здобув професії кравця, машиніста (кочегара) котельні, незважаючи на те, що хворіє, йому протипоказана важка фізична праця, та згідно довідки МСЕК АВ № 0896666 з 13.11.2017р. він визнаний інвалідом третьої групи по зору, що свідчить про те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, відбув 3/4 частини покарання за вироком суду, тому суд вважає, що відповідно до ст. 81 КК України він має право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, умовно-достроково звільнити від подальшого відбуття покарання на невідбутий термін 1 (один) рік 7 (сім) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: