АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/457/18 Справа № 180/241/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Херсон, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 263 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25 травня 2018 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, що існує ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування. ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не

працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання. Слідчий суддя також вказав на те, що слідчий та прокурор не довели обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 для запобігання ризику, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд має підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід позбавив його можливості існування всупереч вимогам КПК та Конституції України, оскільки за вказаною судом адресою він мешкає один, близьких родичів не має, хворіє та не має коштів на лікування, а також він уклав контракт на військову службу та є потерпілим у іншому кримінальному провадженні. Також апелянт звертає увагу на порушення його права на захист та застосування щодо нього недозволених методів ведення досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу із зазначених в ній підстав та просив її задовольнити, думку прокурора з приводу даної апеляції, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 263 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у своєму клопотанні, втім недостатньої його вагомості для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 1,2 ст. 263 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі до семи років, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

При цьому також приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу, - 27 березня 2018 року, - до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявного щодо ОСОБА_7 ризику.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із рішенням суду про заборону підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло цілодобово виходячи з того, що останній мешкає один та не має близьких родичів, які б могли опікуватися ним та забезпечувати необхідний рівень життєдіяльності, поки підозрюваному заборонено залишати своє місце мешкання. Відтак, зважаючи на зазначені обставини, заборона підозрюваному залишати своє житло цілодобово є недоцільною та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 25 травня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. не відлучатися з місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3