Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/564/18
Провадження № 1-кс/723/977/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного

суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області, незареєстроване місце проживання якого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, працює по найму, одруженого цивільним шлюбом із ОСОБА_7 , на утриманні двоє малолітніх дітей від першого шлюбу, раніше не судимого. Підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України

встановив:
Слідчий СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 . (в подальшому - слідчий), звернулася в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 (надалі прокурор) про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 17.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , 17.02.2018 року о 14,30 годині з метою незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насильства, відібрав у ОСОБА_10 ключі від автомобіля марки «Фольцваген Пасат Б 5» сів за кермо цього автомобіля, запустив двигун та поїхав у невідомому напрямку, заволодівши таким чином, вказаним автомобілем.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України та вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду оскільки після вчинення злочину втік і був затриманий в порядку ст.208 КПК України, може незаконно впливати на потерпілого та свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , зпобіжний захід на час проведення досудового розслідування, у вигляді не цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього певних обов`язків.

Прокурор, в судовому засіданні підтримав клопотання та просив про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді не цілодобового домашнього арешту по місцю його фактичного проживання, що в будинку АДРЕСА_1 , виключаючи застосування інших запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, в ході судового розгляду, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнав не заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який просив застосувати так, щоб він міг працювати і утримувати сім`ю та дітей. Він не буде впливати ні на потерпілого ні на свідків. Не ховався і не буде переховуватися і завжди буде приходити на виклики слідчого.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 17.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України з приводу заволодіння автомобілем ОСОБА_9 підозрюваним ОСОБА_4 .

18 лютого 2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто в незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Із повідомлення про підозру, письмових показань потерпілого, а також протоколів допиту свідків, протоколу добровільної видачі і огляду від 18.02.2018 року, підтверджено факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Тобто обгрунтованість підозри у вчиненні цього злочину є очевидною і доказаною в суді прокурором в межах заявленого і розглядуваного клопотання.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді не цілодобового домашнього арешту, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив про наявність трьох, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

В судовому засіданні слідчий суддя не знайшов доказаним обґрунтування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, щодо того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки з місця події скрився та затримувався в порядку ст.208 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує що об`єктивна сторона вчиненого злочину передбачає саме заволодіння тобто вилучення транспортного засобу шляхом вчинення активних дій пов`язаних із запуском двигуна чи інших буксировочних дій, а закінченим цей злочин вважається з моменту початку руху транспортного засобу.

Таким чином в цілях скоєння цього злочину підозрюваний повинен був рухатися на цьому автомобілі, а відповідно скриватись, що ставиться йому у вину, а не оцінюється як ризик під час обрання запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий суддя також не знайшов обґрунтування і доказів наявності ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, щодо того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на тяжкість вже вчиненого правопорушення. Таке обґрунтування не відповідає цьому ризику, наявність якого мала б підтверджуватись вчиненням аналогічних чи будь-яких злочинів як раніше так і після вчинення злочину в якому підозрюється особа.

Разом з тим, слідчий суддя знаходить, що ризик щодо можливості незаконного впливу на потерпілого, на який посилається прокурор, на думку слідчого судді, має місце виходячи із поведінки підозрюваного під час вчинення злочину, а саме з огляду на погрозу застосування насильства відносно потерпілого, яка підтверджена в суді показаннями потерпілого, які слідчий суддя не може не враховувати.

Підтвердження в судовому засіданні тільки одного ризику та не підтвердження інших ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя оцінює зважаючи на вимоги п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та зважаючи на наявність одного ризику, слідчий суддя знаходить, що клопотання обґрунтоване і до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки для запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 статті 177 КПК України застосування інших більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім і така недостатність була доведена прокурором в суді.

Разом з тим, слідчий суддя зважаючи на сімейний стан підозрюваного та наявність у нього на утриманні малолітніх дітей, вважає, що наявність вказаного ризику не перешкоджає підозрюваному покидати свій будинок з метою участі в трудових відносинах і отримання відповідної винагороди за свою працю, що дасть йому можливість утримувати своїх дітей та свою сім`ю.

Тобто, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт із забороною залишати будинок в певний час доби, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленому в суді ризику.

Разом з тим слідчий суддя не погоджується із вимогами клопотання, щодо застосування цього запобіжного заходу на час проведення досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки такий термін не узгоджується із позицією чинного кримінально-процесуального законодавства України.

Покладення ж на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків про які просить слідчий та прокурор, на думку слідчого судді слід задовольнити частково, оскільки обов`язок зазначений в клопотанні щодо не залишення місця свого постійного проживання, не входить в перелік обов`язків зазначених в ч.5 ст.194 КПК України, а являється визначенням поняття «домашній арешт», що згідно положень ст.181 КПК України, полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби. При цьому під житлом у значенні, що використано в цій статті, на думку слідчого судді, по відношенню до житла підозрюваного ОСОБА_4 , слід розуміти будинок приватної форми власності з усіма приміщеннями, в яких постійно чи тимчасово проживає підозрюваний, включаючи приміщення, не призначені для проживання, які є складовою будинку.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який затриманий слідчим на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, у відповідності до вимог ч.5 ст.202 КПК України підлягає негайному звільненню, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні ОСОБА_4 залишати будинок АДРЕСА_1 , в період часу з 22,00 години вечора до 06,00 години ранку.

Покласти, строком на два місяці, на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

-прибувати до слідчого в кримінальному провадженні, прокурора або суду з визначеною ними періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який затриманий слідчим на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, у відповідності до вимог ч.5 ст.202 КПК України, негайно звільнити з під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Ухвалу передати для виконання до Сторожинецького відділу національної поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Строк дії ухвали два місяці, які слід рахувати з 19 години 30 хвилин, 19 лютого 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: