Справа № 273/1275/17
Провадження № 1-кп/273/188/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай. Баранівського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одружененого, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, непрацюючий, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
19.08.2017 близько 22-ї год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у власному домоволодінні по АДРЕСА_1 , будучи обізнаним про знаходження на полі ТОВ «Мирославель-Агро» рулонів соломи вівса, вирішив таємно викрасти три такі рулони.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 на гужовому возі, запряженому одним конем, прибув на поле, що розташоване на південній околиці с. Берестівка, та перебуває в користуванні СТОВ «Мирославель-Агро». Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій. бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна. ОСОБА_4 умисно, таємно завантаживши на гужовий віз, викрав три рулони соломи вівса загальною вартістю 1012 грн.

З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав СТОВ «Мирославель -Агро» майнову шкоду на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому розкаюється та підтвердив зазначені у обвинувальному акті обставини, пояснив, що дійсно у час, який може відповідати часу, вказаному в обвинувальному акті, викрав з поля три рулони соломи вівса, які завіс на гужовому возі додому. Щиро кається вчиненому злочині.
Потерпіла сторона в судове засідання не з`явилася, у своїй заяві просили покарання призначити на розсуд суду.

В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.
З огляду на позицію обвинуваченого, який визнав вину повністю та враховуючи досліджені судом докази, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Крім того, по місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, одружений на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючий, раніше не судимий.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом він має одну неповнолітню дитину, у відношенні якої він не позбавлений батьківських прав.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, вперше вчинено кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до набрання чинності (07 вересня 2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
Наслідки застосування амністії, а саме те, що в подальшому, протягом останніх десяти років, амністія до нього не може бути застосована, обвинуваченому роз`яснені, він наполягав на її застосуванні.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Речові докази у кримінальному провадженні - три рулони пресованої вівсяної соломи, що передані на зберігання керівнику СТОВ «Мирославель-Агро» необхідно залишити останньому за належністю.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №993/1014-1015/17-25 від 25.10.2017 року вартістю 1188 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 .

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 не обиралися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1188 (одна тисяча сто вісімдесят вісім) грн. стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. код. НОМЕР_1 , на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні - три рулони пресованої вівсяної соломи, що передані на зберігання керівнику СТОВ «Мирославель-Агро» - залишити у його власності.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Барановський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1