Справа №766/3069/18
н/п 1-кс/766/2388/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2018 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на майно в кримінальному провадженні №0000007 від 01.01.2018 на вилучені 24.02.2018 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , та належать останньому, а саме на: портмоне чорного кольору, грошові купюри старого зразку номіналом 200 та 100 гривень, поліс №АМ/1029856/2207/17, так як можуть зберегти на собі (у собі) сліди вчинення вказаних кримінальних правопорушень та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст.121, ч.3 ст.186, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 01.01.2018 близько 02.00 год. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 де відкрито, із застосуванням фізичного насильства вчинив напад на ОСОБА_6 та заволодів належним їй майном, а саме грошовими коштами у сумі 500 гривень та мобільним телефоном «Bravis», якими у подальшому розпорядився на свій власний розсуд.

01.01.2018 відомості про зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України внесені до ЕРДР за № 0000007.

Окрім цього, ОСОБА_5 13.02.2018 близько 13.00 год. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 де відкрито, із застосуванням фізичного насильства вчинив напад на ОСОБА_7 та заволоділи належним їй майном, а саме: грошовими коштами у сумі 200 гривень та мобільним телефоном «Nokia», якими у подальшому розпорядився на свій власний розсуд.

13.02.2018 відомості про зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України внесені до ЕРДР за № 0000275.

Також, ОСОБА_5 23.02.2018 близько 21.30 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу через незачинені двері проник у житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , відкрито заволоділи майном останнього, а саме грошовими коштами у сумі 400 гривень та банківською карткою «ПриватБанк», на рахунку якої знаходилось 7000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

24.02.2018 відомості про зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України внесені до ЕРДР за № 0000074.

24.02.2018 кримінальні провадження №№№ 0000007, 0000275 та 0000074 об`єднані в одне провадження під загальним номером 0000007.

У скоєнні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.02.2018 ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 затримані в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 КК України.

Під час затримання, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КК України, у присутності понятих було здійснено обшук затриманих, під час якого у ОСОБА_8 вилучена сім-карат мобільного оператору «Білайн» з маркуванням на ній НОМЕР_1 , у ОСОБА_5 , вилучено портмоне чорного кольору, грошові купюри старого зразку номіналом 200 та 100 гривень, поліс №АМ/1029856/2207/17, у ОСОБА_9 мобільний телефон «Nomi i 184» чорного кольору, імеі: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з сим карткою оператора зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , з абонентським номером НОМЕР_5 та флешкартою на 16 ГБ марки «SP micro sd» E416G1441; пластикова картка до сим карти «картка для заміни djuice», з № НОМЕР_6 , на якій є напис від руки: « НОМЕР_7 ».

24.02.2018 винесено постанову при визнання та приєднання у якості речових доказів вищевказані речі та предмети, які вилучені під час проведення обшуку.

У зв`язку із тим, що п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідно до змісту ст. 98 КПК України доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, то вилучені проведеним 24.02.2018 особистим обшуком ОСОБА_5 , речі та документи є речовими доказами у вказаному кримінальному проваджені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини не явки суду не пояснив, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на вказане майно з метою його збереження як речового доказу, однак до клопотання не долучена постанова про визнання вищезазначеного майна речовими доказами, а також інші документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання (лише витяг з ЄРДР та протокол затримання особи), тому клопотання є необґрунтованим та не може бути задоволене.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна - відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

Слідчий суддяОСОБА_1