АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000097 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Давидівці Кіцманського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:1) вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.07.2011 року за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.ст.75,76 КК України на 2 роки; 2)вироком Кіцманського районного суду від 15.03.2013 року за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 04.06.2015 року умовно-достроково на 10 місяців 18 днів, обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від

відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Провадження№11-кп/794/368/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:ч.3 ст.15,ч.3ст. 185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На таке судове рішення надійшла апеляційна скарга прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 із проханням вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Посилається на те,що суд необгрунтовано призначив обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України,оскільки не врахував належним чином даних про особу ОСОБА_7 ,який раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини,відбував покарання у місцях позбавлення волі. Новий злочин вчинив у період не знятої та не погашеної судимості,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,що обтяжує покарання,не довів злочин до кінця по причинах,що від нього не залежали.
Однак, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, такі як: щире каяття, визнання вини, відшкодування завданого збитку та відсутність матеріальних і моральних претензій у потерпілого, просить призначити покарання у виді реального позбавлення волі ,однак із застосуванням вимог ст.69 КК України .
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для скасування вироку ,дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія приходить до наступних висновків.
Районним та апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 24.02.2017 року приблизно о 23 год. 30 хв. повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переліз через огорожу на територію новобудови по АДРЕСА_2 ,що належить ОСОБА_10 ,демонтував освітлення подвір`я, щоб бути непоміченим і вчинив замах на крадіжку даного освітлення, а саме: трьох вуличних ліхтарів, загальною вартістю 4500 гривень та прожектора з датчиком руху фірми «Feron», вартістю 910 гривень. Після чого, шляхом пошкодження скла у металопластикових вхідних дверях будинку, проник до приміщення, де також мав намір вчинити крадіжку, однак не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на місці події працівниками УПО в Чернівецькій області та працівниками Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення за обставин,викладених у вироку,доведена сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів,яким дана правильна юридична оцінка. Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), вчинена повторно,поєднана з проникненням у житло.

В цій частині вирок районного суду апелянтом не оспорюється.

За таких обставин судова колегія, керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» не наводить у вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорені у апеляційній скарзі.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Зазначених вимог суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не дотримався.
Так,призначаючи покарання,суд вказав,що враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,який є незавершеним злочином,особу обвинуваченого,який раніше судимий за тяжкий злочин,судимість не погашена,працевлаштувався,має бажання створити сім`ю,перебуває на обліку у нарколога. Врахувавши,що шкода потерпілому повністю відшкодована,обвинувачений повністю визнав свою вину,і ці обставини пом`якшують покарання,а також зваживши на наявність обтяжуючої обставини- вчинення злочину у стані сп`яніння,суд прийшов до висновку про можливість застосування вимог ст..75 КК України при призначенні покарання.
Такі висновки судова колегія вважає безпідставними та необґрунтованими.
Зокрема,суд формально вказав,однак фактично не врахував даних про особу обвинуваченого,який не має міцних соціальних зв`язків, сім`ї,утриманців,по місцю проживання посередньо характеризується, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.
Зазначивши у мотивувальній частині вироку,що обвинувачений працевлаштувався,суд допустив суперечність із вступною частиною вироку,де вказав,що ОСОБА_7 не працює.При цьому будь-яких даних щодо працевлаштування обвинуваченого у матеріалах провадження немає.
Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_7 раніше двічі судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів проти власності.
Вимога УІПКП ГУНПУ в Чернівецькій області,а також копії вироків від 24.11.2011 свідчать про те,що до ОСОБА_7 уже були раніше застосовані вимоги ст.75 КК України та він звільнявся від відбування покарання з випробуванням,однак в період іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин.
Викладене свідчить про недієвість застосування вимог ст.75 КК України щодо ОСОБА_7 ,оскільки належних висновків для себе він не зробив.
Будучи повторно засудженим 15.02.2013 року за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину,відбував покарання у місцях позбавлення волі,звільнений умовно-достроково,однак в період непогашеної судимості знову вчинив замах на скоєння тяжкого злочину проти власності,який не довів до кінця,оскільки був затриманий працівниками поліції,що прибули на місце події у зв`язку із спрацюванням охоронної сигналізації.
Отже, колегія суддів вважає,що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України не можна вважати справедливим,необхідним і достатнім для його виправлення,а тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити та в цій частині вирок скасувати з ухваленням нового вироку,відповідно до вимог ст.ст.407,409,413,414,420 КПК України,внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання,яке не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

При призначенні покарання колегія суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є незакінченим замахом на скоєння умисного корисливого тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого,який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів,посередньо характеризується по місцю проживання,перебуває на обліку у лікаря-нарколога,не одружений,дітей не має.
Обставинами ,що пом`якшують покарання, судова колегія враховує щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.Обставиною,що обтяжує покарання,є вчинення ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Викладені вище пом`якшуючі обставини,із врахуванням даних про особу обвинуваченого,позиції потерпілого про те,щоб суворо обвинуваченого не карати,ступеню фактичної тяжкості вчиненого діяння,яке є незакінченим злочином,у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості скоєного та дають апеляційному суду підстави для пом`якшення основного покарання і призначення його із застосування вимог ст.69 КК України нижче від найнижчої межі санкції ч.3 ст.185 КК України,як про те просить прокурор у апеляційній скарзі.

Саме таке покарання,на думку колегії, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_7 був затриманий за вчинення злочину у цьому провадженні з 25.02.2017 по 27.02.2017 року,цей строк слід зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України(в редакції Закону від 26.11.2015 року)у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409,413,414,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням скасувати.
Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі.
Взяти ОСОБА_7 під варту у залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 01 листопада 2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України(в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 лютого 2017 року по 27 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим- у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3