УХВАЛА

10 листопада 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
представника скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого із зобов`язанням вчинити певну дію,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на бездіяльність слідчого із зобов`язанням вчинити певну дію.
В обґрунтуванні скарги зазначає, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006667 від 5 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України по факту викрадення чужого майна.
9 жовтня 2017 року у нього було вилучено в якості речового доказу автомобіль Мерседес-Бенц «Віто» держ. номерний знак НОМЕР_1 , придбаний 3 жовтня 2017 року в результаті легального правочину та поставлений на реєстраційний облік у встановленому законом порядку, про що на його ім*я уповноваженим органом видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .
Будучи єдиним повноправним володільцем цього автомобіля, оскільки договір його купівлі-продаж у судовому порядку недійсним не визнано, а реєстрацію належного йому речового права власності не скасовано, він позбавлений можливості користування ним, що завдає йому матеріальної і моральної шкоди.
Він, і його дружина - ОСОБА_6 є інвалідами з вадами руху. У нього через враження кінцівок внаслідок цукрового діабету ампутовані стопи ніг, а дружина перенесла паталогічний внутрішньо суглобний, багато уламковий перелом стегнової кістки зі зміщенням та гемартроз колінного суглобу внаслідок гігантоклітинної пухлини з вираженим порушенням функції опори та ходи лівої кінцівки.
Дружина вимушена пересуватися на візку, а він на милицях. Саме для перевезення інвалідного візка ними і було придбано автомобіль підвищеної вмістимості, яким є марка « Mercedess Bens Vito», за допомогою якого вони планували забезпечити собі можливість пересування і витратили на це більше 5000 доларів США.
Ухвалою слідчого-судді Рівненського міського суду від 20 жовтня 2017 року за моєї відсутності задоволено клопотання слідчого і накладено арешт на автомобіль шляхом заборони користуватися та розпоряджатися ним з метою подальшої передачі попередньому власнику.
Таким чином кримінальним правопорушенням йому завдано матеріальної і моральної шкоди, що є підставою для визнання його потерпілим, однак на відповідне звернення до слідчого, 27 жовтня 2017 року отримав необґрунтовану відмову, у зв*язку з чим його бездіяльність з надання йому такого процесуального статусу перешкоджає захисту його законних інтересів та відновленню порушених прав.
Просить суд визнати бездіяльність слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 неправомірною і зобов*язати його визнати ОСОБА_5 - потерпілим у кримінальному провадженні № 0006667 від 5 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про що винести відповідну постанову.
В судовому засіданні представник скаржника свою скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.
Слідчий в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення скарги. Пояснив, що скарга необґрунтована та до задоволення не підлягає.
Слідчий суддя, вислухавши думку представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч.3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Судом встановлено, що 23 жовтня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до органу досудового розслідування Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області з заявою про визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні та роз`яснити ОСОБА_5 відповідні процесуальні права і забезпечити користування ними та вирішити питання про передачу ОСОБА_5 на зберігання речових доказів : автомобіля Мерседес-Бенц «Віто» держ. номерний знак НОМЕР_1 ; та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .
Начальником СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області підполковником поліції ОСОБА_7 надано письмовий лист від 25.10.2017 року за №18472/200/02-2017, з якого вбачається, що заява ОСОБА_5 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні та передачі речового доказу на зберігання розглянута. Та в зазначеному кримінальному провадженні визнано потерпілим ОСОБА_8 .
З наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження №0006667, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України не вбачається розгляд заяви від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні. На момент розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що слідчим не розглянуто та не вирішено по суті заява про визнання потерпілим , також не винесено вмотивованої постанови про відмову , тобто не виконані вимоги ст. 55 КПК України

Скарга ОСОБА_5 подана на бездіяльність слідчого, що полягає у не розгляді заяви від 23.10.2017 року, виходячи з положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, до компетенції слідчого судді належить право зобов`язання слідчого, прокурора вчинити лише процесуальні дії, які він зобов`язаний вчинити у передбачений цим Кодексом строк, зокрема, -ст.55 ст. 220 КПК України.
З цих підстав слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення скарги в частині не розгляду заяви від 23.10.2017 року, та зобов`язує слідчого розглянути заяву ОСОБА_5 від 23.10.2017 року в строк та порядку, передбачені ст. 55 та ст. 220 КПК України

Оскільки за заявою заявника будь-якого кінцевого рішення ОСОБА_5 не отримував, суд погоджується з твердженням скаржника, що його права як потерпілої порушені. З огляду на вказане суд вважає, що в даному випадку не виконано вимоги ч.ч.1 та 2 ст.9 КПК України, щодо зобов`язання неухильно додержуватися вимог Конституції України та цього Кодексу; всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, чим обмежено права потерпілої.
При цьому, не підлягає задоволенню скарга в частині зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У порушення ст. 55 КПК України слідчим не було винесено процесуального рішення, оформленого у виді вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпіли, а також не вручено заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, що свідчить про те, що звернення заявника не вирішене в порядку, визначеному наведеною нормою закону, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого із зобов`язанням вчинити певну дію - задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 розглянути заяву ОСОБА_5 від 23.10.2017 р. в порядку ст.55 ,220 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1