ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/950/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0005627 від 26.05.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2017 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кафетерію за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 32 побачив як ОСОБА_6 , який знаходився за сусіднім столиком та також проводив вільний час у кафетерії, дістав свій мобільний телефон із сумки, яка була в нього при собі та після короткотривалої розмови знову поклав його до сумки. В цей час ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом, розуміючи, що у ОСОБА_7 при собі наявний мобільний телефон, з метою особистого збагачення вирішив викрасти належне потерпілому майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , вийшовши з приміщення кафетерію вслід за потерпілим безпричинно, неочікувано для потерпілого, користуючись своєю фізичною перевагою та тим, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли завадити його діям, схопив ОСОБА_6 за одяг, використовуючи фізичну силу, почав хитати у різні сторони, з метою виведення його з рівноваги, намагаючись при цьому вихватити сумку, яка була у потерпілого при собі.

З метою уникнення конфлікту, ОСОБА_6 почав відходити від кафетерію, однак відійшовши лише декілька метрів ОСОБА_5 наздогнав потерпілого та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, своєю рукою стиснутою у кулак, наніс один удар в область обличчя ОСОБА_6 , від якого він впав на землю та вдарився об асфальт, чим завдав потерпілому легких тілесних ушкоджень, у вигляді забійної рани голови, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Подолавши таким чином волю до опору ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись поряд із ним, безперешкодно забрав належну ОСОБА_6 сумку та почав покидати місце скоєння злочину, на своєму шляху оглядаючи ії вміст. Оглянувши вміст сумки, ОСОБА_5 дістав з неї мобільний телефон марки «LENOVO», вартістю 1999 гривень 00 копійок, який поклав до кишені штанів, в які був одягнений, а решту майна, яке порахував не цінним, разом з сумкою викинув, таким чином маючи реальну можливість розпорядитися майном на власний розсуд, та завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином ОСОБА_5 здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України не визнав та суду пояснив, що дійсно 26.05.2017 р. у вечіриній час він знаходився у кафе по АДРЕСА_3 , де вживав чай. За сусіднім столиком знаходився раніше йому знайомий потерпілий ОСОБА_8 , який вживав спиртні напої. Близько 18-00 год вони разом вийшли на вулицю, де потерпілий впав на землю та вдарився головою, після чого він був затриманий спочатку охоронцями, а потім працівниками поліції.Стверджуав, що потерпілого він не бив та належний йому мобільний телефон не викрадав. Просив ухвалити виправдувальний вирок.

Разом з тим,вина обвинуваченого в об`ємі дій, зазначених у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував, що 26.05.2017 приблизно о 18 годині 00 хвилин він знаходився в приміщенні кафетерію за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 32, де перебував разом із своїм товаришем. Напроти нього за сусіднім столиком перебував раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_5 . В цей час йому хтось подзвонив, після чого він дістав з сумки свій мобільний телефон, та вийшов, щоб відповісти на телефонний дзвінок. Після повернення він звернув увагу на дивну поведінку ОСОБА_5 , який роздивлявся його телефон та сумку, куди він його ховає. Через деякий час він вийшов на вулицю перекурити. Вслід за ним вийшов ОСОБА_5 , який звернув увагу на те, що у потерпілого дорогий мобільний телефон, після чого схопив його за сумку та став вимагати віддати йому цей телефон, намагаючись повалити його на землю. Випадкова поява обслуговуючого персоналу кафетерію на вулиці сприяла тому, щоб ОСОБА_5 заспокоївся та відпустив його, після чого він повернувся до приміщення кафетерію. Через деякий час він знов вийшов на вулицю та направився додому, але йому завадив ОСОБА_5 , який наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого він впав на землю, після чого ОСОБА_5 вихопив сумку, в середині якої знаходився мобільний телефон, дістав звідти телефон та гаманець, після чого забрав телефон вартістю 1999 грн., а гаманець залишив, оскільки в ньому були відсутні гроші. Після цього ОСОБА_5 затримали охоронці кафетерію та були викликані працівники поліції, які вилучили у обвинуваченого належний йому телефон. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень ,завданих обвинуваченим, він тривалий знаходився на лікуванні у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що 26.05.2017 у вечірній час він йшов до лікарні біля кафетерію, що за адресою м. Київ, вул. Вербицького, 32. В цей час його увагу привернули крики, після чого він побачив раніше незнайомого ОСОБА_5 , який біг та спіткнувся, а за ним слідом бігли охоронці. Не звертаючи особливої уваги на цих осіб, він пішов далі в напрямок поліклініки. Приблизно через годину після повернення з поліклініки він побачив біля приміщення вищезазначеного кафетерію ОСОБА_5 , який лежав на землі та поводив себе агресивно, а біля нього перебували охоронці в очікуванні працівників поліції. Після приїзду поліцейських, останні вилучили у ОСОБА_5 декілька мобільних телефонів, серед яких мобільний телефон «LENOVO», належний потерпілому ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем в кафетерії, що за адресою: АДРЕСА_3 . 26.05.2017 в вечірній час до кафетерію зайшов раніше їй знайомий потерпілий ОСОБА_6 разом із своїм товаришем. Також до кафетерію зайшов ОСОБА_5 , який перебував за сусіднім столиком. Вона звернула увагу, що ОСОБА_6 спілкувався в приміщенні кафетерію по мобільному телефону зі своєю дружиною. Після цього ОСОБА_6 вийшов з приміщення кафетерію. Через деякий час вона вийшла на вулицю та побачила там ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_5 , між якими відбувся словесний конфлікт. Вона в цей час намагалась його владнати та наказала потерпілому ОСОБА_6 йти додому. Після цього вона повернулась до приміщення кафетерію, та приблизно через 10-15 хв. знову вийшла на вулицю та звернула увагу на жінку, яка знаходилась на відстані приблизно 50 м. від кафетерію та кричала про необхідність викликати охоронців. Вона повідомила про це охоронців, які побігли на це місце. Потім охоронці розповіли їй обставини затримання ОСОБА_5 , який шляхом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном останнього.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 26.05.2017 він перебував на роботі в якості водія служби охорони. Приблизно о 18-00 год. поступив виклик про спрацювання тривожної кнопки за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 32. Через декілька хвилин по прибуттю на зазначену адресу, він разом з іншим охоронцем виявили ОСОБА_5 , який перебував біля потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на сходах з розбитою головою. ОСОБА_5 в цей час в агресивній формі щось пояснював ОСОБА_6 . Підійшовши до ОСОБА_5 він разом з іншим охоронцем схопили та затримали ОСОБА_5 для недопущення подальших його протиправних дій. Потерпілий ОСОБА_6 повідомив їм, що ОСОБА_5 викрав належний йому мобільний телефон, після чого вони викликали та стали очікувати приїзду працівників поліції та бригаду швидкої допомоги. Приблизно через 20 хв. очікування в кармані ОСОБА_5 задзвонив мобільний телефон, належний потерпілому ОСОБА_6 . По прибуттю слідчо-оперативної групи у ОСОБА_5 було вилучено цей телефон. ОСОБА_5 заперечував належність цього мобільного телефону саме йому, але не міг пояснити звідки цей телефон у нього опинився. Потерпілого в цей час забрала швидка допомога, оскільки той по приїзду швидкої допомоги почав втрачати свідомість.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

26.05.2017 р. ОСОБА_6 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про викрадення мобільного телефону та нанесення йому тілесних ушкоджень /а.с.94/.

З рапорту ДОП Дарницького УП ГУНП у м. Києві вбачається, що за прикметами, наданими потерпілим ОСОБА_6 був виявлений ОСОБА_5 як особа, яка здійснила розбійний напад на потерпілого /а.с.95/.

Під час огляду місця події ОСОБА_5 видав працівникам поліції належний потерпілому мобільний телефон «LENOVO». Крім того, на місці події слідчо-оперативною групою виявлені плями бурого кольору /а.с. 96-104/.

Дослідженням висновку судово-медичної експертизи встановлено, що внаслідок застосування фізичного насильства під час нападу обвинуваченим потерпілому ОСОБА_6 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді забійної рани голови,яке спричинене та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я /а.с. 109-111/.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, сформульована у вступній частині вироку, у судовому засіданні підтверджена повністю.

Обговорюючи позицію обвинуваченого, який свою вину не визнав у повному обсзі, суд не приймає до уваги його твердження в тій частині, що він не заподіював потерпілому тілесних ушкоджень та не викрадав належний потерпілому мобільний телефон, оскільки таке твердження є голослівним та повністю спростовується сукупністю вищенаведених доказів.

З цих же мотивів суд не приймає до уваги позицію сторони захисту що до необхідності ухвалення виправдувального вироку по справі.

А в цілому суд розцінює позицію обвинуваченого, як його бажання повністю уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Крім того, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який обтяжений захворюванням у виді ВІЛ інфекції 3 клінічної стадії та іншими захворюваннями.

Обставин, які б помякшували та обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальних збитків, спричинених злочином, які відшкодовані внаслідок повернення потерпілому викраденого майна, позицію потерпілого, який залишив на розсуд суду питання щодо обрання обвинуваченому міри покарання, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 підлягає зарахуванню час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 26.05.2017 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від призначеного покарання та запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання - 3 / три/ роки позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 26.05.2017 року

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 26.05.2017 р по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:
-мобільний телефон марки «LENOVO» - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1