Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

10 липня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком:

- за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки.
За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 та ч. 3 ст. 72 КК України, суд остаточно призначив ОСОБА_2 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що до цього часу він не отримував копії вироку, а тому просить дозволити йому оскаржити вирок Шевченківського районного суду м. Києва в повному обсязі, після отримання ним копії вказаного вироку.

Перевіркою вказаної скарги на предмет її відповідності вимогам ст. 396 КПК України, встановлено, що вона не в повній мірі відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху.

Так, у відповідності до вимог, передбачених пунктом 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, поряд з іншими даними, повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Між тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, обвинуваченим ОСОБА_2 ці вимоги додержані не були.

По-перше, незважаючи на посилання обвинуваченого ОСОБА_2 про те, що він не отримав копії вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року, вказана обставина не виключає необхідності дотримання вимог закону щодо змісту апеляційної скарги, без яких її неможливо розглянути по суті, оскільки, як прямо передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

До того ж, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не тільки був присутній під час проголошення 22 травня 2017 року вироку суду що нього, а й цього ж дня отримав копію вироку, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 128), у зв?язку з чим його посилання на те, що він не отримував копії вироку виглядають не переконливо.

По-друге, в апеляційній скарзі відсутнє не тільки будь-яке обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість вироку суду від 22 травня 2017 року, а й взагалі будь-які вимоги особи, яка її подала у зв`язку з чим не зрозуміло, яке рішення за результатами розгляду цієї скарги, на думку обвинуваченого, повинен прийняти суд апеляційної інстанції, виходячи з вимог ст. 407 КПК України, яка встановлює повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, незважаючи на вимоги, передбачені ч. 3 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_2 не зазначено про те, чи бажає він брати участь у апеляційному розгляді.

Наведені в ухвалі судді - доповідача недоліки апеляційної скарги є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 399 КПК України, вона підлягає залишенню без руху, з наданням обвинуваченому достатнього строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 рокузалишити без руху, встановивши строк для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/1544/2017