Справа № 646/7669/17
№ провадження 1-в/646/471/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2017 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у дистанційному режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та державною установою «Диканівська виправна колонія (№12)» клопотання
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Біловодського районного суду Луганської області від 18 лютого 2016 року за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислено з 14.12.2015, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26.05.2016, вирок Біловодського районного суду Луганської області від 18.02.2016 залишено без змін.
про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого, вивчивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Стаття 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» закріплює, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Статтею 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоровя України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування";
д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Перевіркою судом матеріалів особової справи засудженого та відомостей про його поведінку за час відбування покарання встановлено, що ОСОБА_4 засуджений: 04 червня 2015 року Біловодським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Біловодського районного суду Луганської області від 18 лютого 2016 року за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислено з 14.12.2015, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26.05.2016, вирок Біловодського районного суду Луганської області від 18.02.2016 залишено без змін.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив новий умисний тяжкий злочини в період відбуття покарання з випробуванням. Вказані вироки набрали законної сили, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
Приписами пункту «в» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в України», а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для застосування до ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 85, 86 Кримінального кодексу України, статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» і «Про амністію у 2016 році», суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 7 діб з моменту її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1