Справа № 128/2778/17
УХВАЛА
09 лютого 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника колонії- ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 , засудженого- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Миколаївського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, неодруженого, до засудження працювашого водієм, раніше судимого:
1) 12.02.1996 року Роздільним районним судом Одеської області за ст. 94 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.08.2001 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 6 днів.
2) 18.10.2006 року Апеляційним судом Одеської області за ст. 115 ч.2 п.13 КК України до 15 років позбавлення волі. Згідно ч.5 ст. 72 КК України Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання ного під вартою з 09.05.2006 року по 30.01.2007 року.
- про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році», -

ВСТАНОВИВ:
19.10.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області поштою поступила заява засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році», в якій він просить застосувати Закону України «Про амністію в 2016 році», та звільнити його від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі , оскільки він являється учасником бойових дій в Республіці Афганістан, нагороджений різними медалями, за службу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні даної заяви, посилаючись на те, що ОСОБА_6 є особою, яка засуджена за особливо тяжкий злочин, а саме за умисне вбивство, тому в силу ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році», він ні є суб*єктом амністії.

В судовому засіданні представник колонії при вирішення даного питання поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 , просив суд звільнити ОСОБА_6 на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Засуджений ОСОБА_6 просив суд задовольнити його заяву та звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, захисника, представника колонії, засудженого, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , раніше судимий:

1) 12.02.1996 року Роздільним районним судом Одеської області за ст. 94 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.08.2001 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 6 днів.
2) 18.10.2006 року Апеляційним судом Одеської області за ст. 115 ч.2 п.13 КК України до 15 років позбавлення волі. Згідно ч.5 ст. 72 КК України Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання ного під вартою з 09.05.2006 року по 30.01.2007 року.
В останнє засуджений 18.10.2006 року Апеляційним судом Одеської області за ст. 115 ч.2 п.13 КК України до 15 років позбавлення волі. Згідно ч.5 ст. 72 КК України Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання ного під вартою з 09.05.2006 року по 30.01.2007 року.
Так, злочин, передбачений ст. 115 ч.2 п.13 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Відповідно до п. «е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено за умисне вбивство (стаття 115 КК України 2001 р.; статті 93 і 94 КК України 1960 р.).
Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується до осіб, засуджених за умисне вбивство; катування; насильницьке донорство; незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому сталося заподіяння смерті, або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть.
З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи, що ОСОБА_6 є особою , яка в останнє засуджена за особливо тяжкий злочин, а саме за умисне вбивство вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тому суд вважає, що ОСОБА_6 не є суб*єктом Закону України «Про амністію у 2016 році», а отже він не підлягає звільненню від відбування покарання, а дана заява підлягає відмові у задоволенні.

Керуючись ст.ст. 1, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році»- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи діб з дня отримання копії цієї ухвали.
Суддя: