ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/358/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
з участю секретаря ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляду кримінальному провадженні відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волошинівка Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , 2004 року народження, працюючого охоронцем в ПАТ «Фармак», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,обвинуваченого за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 14 січня 2016 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул.Старобориспільської зі сторони вул.Бориспільської в напрямку станції метро «Червоний Хутір» у м. Києві. Під час руху, водія ОСОБА_5 було засліплено світлом фар зустрічного транспортного засобу.

В цей же час, проїзну частину вул.Старобориспільську навпроти будівлі № 12-А по вул.Бориспільська, а саме навпроти ГЗС «БАРС 2000», зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля перетинав пішохід ОСОБА_7 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.3 та 19.3 Правил дорожнього руху України:

-п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 19.3: у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху збоку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вищевказаній проїзній частині, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху, в момент його засліплення світлом фар зустрічного транспортного засобу, не вжив заходів до повної зупинки свого автомобіля, та мав би можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , а продовжив рух далі. Крім того, після роз`їзду із зустрічним автомобілем, пройшли негативні наслідки засліплення, при виникненні небезпеки для руху, чим для нього був пішохід ОСОБА_7 , якого він об`єктивно спроможний був виявити після наслідків засліплення, завчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, продовжував рух та навпроти будівлі № 12-А по вул.Бориспільській, а саме навпроти ГЗС «БАРС 2000» у м.Києві, скоїв наїзд на останнього.

В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: множинні садна на обличчі, крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній, правій та лівій лобних ділянках, переломи кісток склепіння та основи черепа, обмежено- дифузні крововиливи під м`якою мозковою оболонкою, крововиливи в шлуночки головного мозку з набряком-набуханням тканини головного мозку; розрив хребта в шийному відділі з крововиливами під оболонки спинного мозку з набряком-набуханням тканини спинного мозку; множинні крововиливи під легеневою плеврою та в товщі її тканин; скупчення крові в черевній порожнині (об`ємом приблизно ІООмл), розрив правої долі печінки; один синець в правій виличній ділянці, одне садно на лівій нижній кінцівці, три садна на правій нижній кінцівці, множинні садна на лівій та правій кисті, відшарування м`яких тканин по зовнішній поверхні правого коліна, з утворенням кишені, заповненої кров`ю та розчавленою жировою клітковиною. Фрагментарно-уламковий перелом правої малогомілкової кістки, крововилив в надкістя правої великогомілкової кістки; множинні синці на правому стегні.

Ушкодження, спричинені ОСОБА_7 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.3 та 19.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Крім того, ОСОБА_5 14 січня 2016 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині вул.Старобориспільської зі сторони вул.Бориспільської в напрямку станції метро «Червоний Хутір» у м. Києві, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину вул.Старобориспільську, навпроти будівлі № 12-А по вул.Бориспільська, а саме навпроти ГЗС «БАРС 2000» зліва направо відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 зупинився, не виходячи зі свого автомобіля з місця пригоди зник, завідомо залишивши без допомоги пішохода ОСОБА_7 , який перебував в небезпечному для життя стані.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди в кареті швидкої медичної допомоги.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 допустив порушення вимог пункту 2.10 підпункти «а», «б», «в», «г», «д» «е» Правил дорожнього руху України:

-п. 2.10: у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

-підпункт «а»: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
-підпункт «б»: увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварїйноґзупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

-підпункт «в»: не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
-підпункт «г»: вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;
-підпункт «д»: повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;
-підпункт «е»: вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тім, що він, будучи особою, що керує джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду, та вчинив наїзд на пішохода, який залишився лежати на проїзній частині без допомоги, в результаті чого він опинився в небезпечному для життя стані і без сторонньої допомоги не міг вийти з нього, був зобов`язаний і мав можливість зупинитись і надати допомогу потерпілому ОСОБА_7 . Незважаючи на це, ОСОБА_5 , в порушення вимог пункту 2.10 підпункти «а», «б», «в», «г», «д» «е» Правил дорожнього руху України, маючи можливість надати необхідну допомогу потерпілому, не залишився на місці пригоди, не вжив заходів по наданню першої медичної допомоги потерпілому, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив потерпілого ОСОБА_7 на місці події, який перебував у небезпечному для життя стані, внаслідок отриманих при дорожньо-транспортній пригоді травм.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив , що 14 січня 2016 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Е200», рухався по проїзній частині вул.Старобориспільської зі сторони вул.Бориспільської в напрямку станції метро «Червоний Хутір» у м. Києві. Під час руху, його було засліплено світлом фар зустрічного транспортного засобу.В цей же час проїзну частину вул.Старобориспільську навпроти будівлі № 12-А по вул.Бориспільська, зліва направо відносно руху його автомобіля перетинав пішохід ОСОБА_7 , на якого він скоїв наїзд.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 зупинився, не виходячи зі свого автомобіля з місця пригоди зник. Обвинувачений пояснив , що пішохід переходив дорогу не по пішохідному переходу.

Також обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив , що всі обставини , викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи , обвинувачений у вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини , пояснивши при цьому , що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів , щодо тих обставин , які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції , а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку , передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України , визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин , які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене , суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. А також дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч .І ст.135 КК України,як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи змогу надати допомогу цій особі ОСОБА_7 , якого він сам поставив в небезпечний для життя стан.
Згідно ст. 66 КК України обставини , що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 є щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України обставини , що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 судом не встановлено .
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів .
При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого раніше не судимий , позитивно характеризується за місцем роботи , шкода потерпілому відшкодована , про що потерпілим ОСОБА_8 надано заяву , що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приймаючи до уваги вищевикладене , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі , але не в межах максимальної санкції , передбаченої ст. 286ч. 2 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.
Покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , попередньо визначивши покарання за кожний злочин окремо.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання , просив його задовольнити.
Прокурор не заперечував проти застосування до ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» із зазначених вище підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким, або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
в) особи , не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено , що на утриманні у ОСОБА_5 є неповнолітня донька ,
Враховуючи наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання суд вважає , що клопотання підлягає задоволенню, обвинувачений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.
На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 373, 374КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.286ч.2 , 135ч. 1КК України і призначити йому покарання за ст. 286 ч.2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік , за ч.1 ст.135 КК України у вигляді 1 (одного ) року позбавлення волі .
Відповідно до ст .70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів остаточно обрати покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання на підставі п.» В» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - особисте зобов`язання скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1210 грн. 55 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи від 16.06.2016 р. №447 АТ.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1320 грн. 60 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи від 08.06.2016 р. №239 АТ.
Речові докази :
- автомобіль " «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити у його власності.
-. CD-R диск, який забарвлений фарбою помаранчевого кольору, на ньому маються написи: «VIDEXrMexcellenti», «CD-R324 700MB 80MIN» та «COMPACT DISC Recordable». В якому міститься 2 (два) відеофайлу у форматі «mp4»: «video-1873» та «video-2329», вилучені під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, приєднати до кримінального провадження № 0000017 у якості речового доказу - зберігаеться при матеріалах кримінального провадження.- залишити при матеріалах кримінального провадження .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.
Суддя: