В ході досудового розслідування проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Електриків 1, а саме: вантажний автомобіль «MAN» держ. номери « НОМЕР_1 », причеп « НОМЕР_2 », в якому знаходиться пісок згідно до ТТН у кількості 34,300 кг та кран для розвантаження, баржа з піском «БП 68».
Слідчий в поданому клопотанні зазначав, що вказані матеріальні об`єкти визнано речовими доказами постановою слідчого у рамках вказаного кримінального провадження. Орган досудового розслідування вважає, що зазначені ТМЦ вилучені під час проведення обшуку були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою запобігання подальшого незаконного видобутку піску, орган досудового розслідування вважає наявними передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту.
В зв`язку із зазначеним слідчий просив слідчого суддю накласти арешт на матеріальні об`єкти, які були вилучені у ході проведення обшуку, який відбувався у період з 06.10.2017 по 07.10.2017, за адресою: м. Київ, вул. Електриків 16, а саме: баржа з піском «БП 68» з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене у ході проведення обшуку, який відбувався у період з 06.10.2017 по 07.10.2017, за адресою: м. Київ. вул. Електриків 16, а саме: вантажний автомобіль «MAN» держ. номери « НОМЕР_1 », причеп « НОМЕР_2 », в якому знаходиться пісок згідно до ТТН у кількості 34,300 кг та кран для розвантаження.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримали з підстав зазначених у клопотанні та просили слідчого суддю про задоволення клопотання.
Представник «1-й ЕЗПГР» в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що за адресою: м. Київ, вул. Електриків. 16, буд. 24, знаходиться виробнича ділянка та будівлі «1-й ЕЗПГР» . 07 жовтня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук, за наслідками якого було виявлено та вилучено наступні предмети, що на праві власності належать «1-й ЕЗПГР», а саме: Баржа з позначенням «БП-68»; кран для розвантаження КПЛ-5/30 (в протоколі обшуку вказаний як кран без ідентифікаційних написів). Представник зазначав, що «1-й ЕЗПГР» виконує функції перевезення водним транспортом та розвантаження. Так, між «1-й ЕЗПГР» та ТОВ «СОБІ», що є замовником, було укладено Договір №01-П0 від 01.03.2017 року, відповідно до умов якого «1-й ЕЗПГР» здійснює перевезення та вивантаження вантажів замовника за допомогою буксирних теплоходів БМ-18. БМ-8, плав крану КПЛ-5/30. Вказував на те, що діяльність ПАТ «1-й ЕЗПГР» здійснювалась виключно у рамках даного договору, та ніяким чином не стосується видобування означеного піску іншими особами. Окрім того, представник ПАТ «1-й ЕЗПГР» зазначав, що під час обшуку було вилучено основні виробничі потужності ПАТ «1-й ЕЗПГР» у вигляді одиниці водного транспорту - Баржі та крану, яким здійснюється розвантаження баржі, що повністю блокує господарську діяльність ПАТ «1-й ЕЗПГР» та не дає можливості ПАТ «1-й ЕЗПГР» виконувати свої контрактні зобов`язання перед третіми особами, чим завдає значної матеріальної шкоди. В зв`язку із зазначеним представник ПАТ «1-й ЕЗПГР» вважаючи вимоги даного клопотання про арешт майна не обґрунтованими та не доведеними, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Встановлено, що в ході досудового розслідування проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Електриків 16, а саме: вантажний автомобіль «MAN» держ. номери « НОМЕР_1 », причеп « НОМЕР_2 », в якому знаходиться пісок згідно до ТТН у кількості 34,300 кг та кран для розвантаження, баржа з піском «БП 68».
Слідчий в поданому клопотанні зазначав, що вказані матеріальні об`єкти визнано речовими доказами постановою слідчого у рамках вказаного кримінального провадження. Орган досудового розслідування вважає, що зазначені ТМЦ вилучені під час проведення обшуку були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою запобігання подальшого незаконного видобутку піску, орган досудового розслідування вважає наявними передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту, в зв`язку з чим просили про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться виробнича ділянка та будівлі ПАТ «Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт»
07 жовтня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук, за наслідками якого було виявлено та вилучено наступні предмети, що на праві власності належать «1-й ЕЗПГР», а саме: Баржа з позначенням «БП-68»; кран для розвантаження КПЛ-5/30 (в протоколі обшуку вказаний як кран без ідентифікаційних написів).
Вбачається, що «1-й ЕЗПГР» виконує функції перевезення водним транспортом та розвантаження.
Встановлено, що між «1-й ЕЗПГР» та ТОВ «СОБІ», що є замовником, було укладено Договір №01-П0 від 01.03.2017 року, відповідно до умов якого «1-й ЕЗПГР» здійснює перевезення та вивантаження вантажів замовника за допомогою буксирних теплоходів БМ-18. БМ-8, плав крану КПЛ-5/30. За даним договором, потужностями ПАТ «1-й ЕЗПГР» дійсно, за замовленнями ТОВ «СОБІ» здійснювалось перевезення річкового піску від місця завантаження у руслі р. Десна до місця вивантаження (вул. Електриків, 16, причальна стінка). Вбачається, що діяльність ПАТ «1-й ЕЗПГР» здійснювалась у рамках вказаного договору, та ніяким чином не стосується видобування означеного піску іншими особами.
Також встановлено, що у ПАТ «1-й ЕЗПГР» укладено і інші господарсько-правові договори щодо надання транспортних послуг по перевезенню водним транспортом.
Вбачається, що вилучене у ПАТ «1-й ЕЗПГР» майно належить йому на праві приватної власності та використовується для здійснення статутної господарської діяльності у відповідності з нормами чинного законодавства України та не є ні знаряддям злочину, ні його предметом, та не може бути майном, що підлягає спецконфіскації.
Встановлено, що під час обшуку було вилучено основні виробничі потужності ПАТ «1-й ЕЗПГР» у вигляді одиниці водного транспорту - Баржі та крану, яким здійснюється розвантаження баржі, що повністю блокує господарську діяльність ПАТ «1-й ЕЗПГР», що не дає можливості ПАТ «1-й ЕЗПГР» виконувати свої контрактні зобов`язання перед третіми особами, чим завдає значної матеріальної шкоди.
Окрім того встановлено, що ТОВ «АВТОБУДКОМПЛЕКС-К» є суб`єктом господарювання основним видом діяльності якого є виготовлення виробів із бетону для будівництва (КВЕД 23.61), тому очевидним є необхідність Товариства, для забезпечення виробничого процесу, в придбанні інертних матеріалів (пісок, щебінь).
Так вбачається, що Товариство з метою придбання піску уклало з ТОВ «Фінансово-промисловий концерн «ВІТЯЗЬ» договір поставки № 09/07/2017 від 01.08.2017 року.
Відповідно до п. 1.1. Договору поставки № 09/07/2017 від 01.08.2017 року передбачено, що Постачальник зобов`язується передати (поставляти) партіями, а Покупець приймати у власність пісок річковий, та здійснювати його оплату на умовах, що визначені цим Договором.
Пунктом 2.2. Договору поставки № 09/07/2017 від 01.08.2017 року передбачено, що Доставка Товару здійснюється автотранспортом Покупця.
Таким чином вбачається, що товариство немає відношення до незаконного видобутку піску в акваторії річки Десна на території с. Хотянівка, Вишгородського району, Київської області, а є лише покупцем піску у постачальника ТОВ «Фінансово-промисловий концерн «ВІТЯЗЬ».
З огляду на викладене вище, відсутні підстави вважати, що вантажний сідловий тягач-Е «MAN», TGA 18,440, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «REISCH», RHKS- 35/24SSL, номерний знак НОМЕР_2 є знаряддям вчинення злочину, оскільки відповідні транспортні засоби не приймали участь у незаконному видобутку піску.
Вбачається, що в в`язку з вилученням у ТОВ «АВТОБУДКОМПЛЕКС-К» належного товариству майна, а саме сідловий тягач-Е «MAN», TGA 18,440, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «REISCH», RHKS- 35/24SSL, номерний знак НОМЕР_2 , що є невід`ємною частиною у виробничому процесі товариства, останні зазнають значних матеріальних збитків, пов`язаних з неможливістю використання відповідних транспортних засобів у власній правомірній господарській діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене вище, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, враховуючи те, що прокурор під час розгляду даного клопотання не було доведено необхідність зазначеного арешту, а також того, що вилучене майно являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди його вчинення, чим обґрунтовані вимоги поданого клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає подане клопотання про арешт майна необґрунтованим, в зв`язку чим не вбачає підстав для його задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1