12.10.2017
Справа № 138/2269/17
Провадження по справі № 1-кс/150/96/17
УХВАЛА
12 жовтня 2017 року с. Мазурівка
Слідчий суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 02.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задоволити.
Прокурор підтримав клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного та також просив суд задоволити клопотання.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 .
Заслухавши клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , думку учасників судового процесу з приводу поданого клопотання, слідчий суддя виходить із наступного.
Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування (продовження) запобіжного заходу є забезпечення виконання (…), обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави (…), суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 близько 18 години 00 хвилин, в продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 , в якому проживає одиноко, де в ході розпиття купленого пива на ґрунті тривалих неприязних відносин у нього виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 , та далі, попередньо заправивши бензином та прогрівши, взяв з дому бензопилу, та надалі, повернувшись до вищевказаного продуктового магазину в с. Лядово, завівши взяту із дому бензопилу, реалізовуючи свій умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , даною бензопилою, яка була заведена та приведена в дію, з метою спричинення смерті, шляхом різання, наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: різано-рваної рани обличчя зліва, різано-рваної рани лівого плечового суглобу, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий жителем с. Лядово Могилів-Подільського району Вінницької області ОСОБА_9 , який в боротьбі зупинив ОСОБА_5 та вибив із його рук бензопилу.
03.09.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Втім, реалізуючи положення ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України має враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані розглянути можливість обрання альтернативних запобіжних заходів чи навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Прокопенко проти України», від 05 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»).
Тому, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу враховує також наявність ризиків переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину до 15 років позбавлення волі; його вік; відсутність у обвинуваченого сталих соціальних зв`язків.
З врахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає, що наявні підстави для продовження запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, ухилятися від органів досудового розслідування чи суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, слідчий суддя вважає виправданим продовження строку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Таким чином, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 199, 314, 315, 316, 317 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 02.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України задоволити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України продовжити на шістдесят діб з 22 години 50 хвилин 03 листопада 2017 року до 22 години 50 хвилин 02 січня 2018 року.
Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1