Справа № 161/3185/18
Провадження № 1-кп/161/498/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 22 січня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красіно, Криворізького району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 19 січня 2018 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в с. Брище, Луцького району, в приміщенні клубу, що знаходиться по вул. Миру, 54, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом та з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, умисно наніс ОСОБА_5 удар ліктем правої руки в щелепу з лівої сторони, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці 8-го зуба зліва, яке згідно з висновку експерта № 117 від 31 січня 2018 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, спрямованих на умисне заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю та не оспорюючи обставин, місця і часу та наслідків його дій, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він 19 січня 2018 року, близько 22 год. 00 хв. в с. Брище, в приміщенні клубу, що знаходиться по вул. Миру, 54, під час виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , наніс йому удар ліктем правої руки в щелепу з лівої сторони. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати. Цивільний позов потерпілого до нього про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнав. Цивільний позов Волинської обласної клінічної лікарні до нього про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визнав повністю.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги його задовільну характеристику по місцю проживання, відомості про вперше притягнення до кримінальної відповідальності, інформацію про його стан здоров`я, зокрема те, що по місцю проживання на обліках у лікаря нарколога не значиться і не перебуває, однак, звертався за допомогою до лікаря психіатра та перебуває на "Д" обліку, офіційно ніде не працевлаштований та суспільно-корисною працею не займається, а також думку потерпілого, який просить призначити йому покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі для подальшої можливості відшкодування збитків.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому, однорічний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

Цивільний позов Волинської обласної клінічної лікарні до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.
При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину щодо нього, глибину фізичних і душевних страждань, інші обставини справи, вимоги розумності і справедливості, відповідно суд оцінює їх в розмірі 4000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого в користь потерпілого, а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.
Поряд з цим, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 майнову шкоду в загальній сумі 2003 грн. 84 коп., тобто витрати на лікування та придбання медикаментів, що стверджується оглянутими фіскальними чеками.
Водночас, визначаючи розмір майнової шкоди, що підлягає до відшкодування, суд не бере до уваги і не стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 "благодійні пожертви", згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів на загальну суму 120 грн., оскільки такі є добровільними платежами, і на думку суду, не відносяться до витрат на лікування потерпілого.
Крім цього, на підставі вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_5 слід стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 26/02/18-1 від 26 лютого 2018 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Волинської обласної клінічної лікарні до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Волинської обласної клінічної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 4233 (чотири тисячі двісті тридцять три) грн. 45 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат на правову допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 2003 (дві тисячі три) грн. 84 коп., моральну шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі) грн., а також витрати, понесені потерпілим на правову допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1