Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/869/18

Номер провадження: 1-кс/511/228/18

19.04.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашевка, Республіки Молдова, який має повну середню освіту, офіційно не працюючого, пенсіонера, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2018 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обгрунтоване тим, що 24.02.2018 року у вечірній час по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 на грунті ревнощів наніс численні тілесні ушкодження ОСОБА_7 в різні частини тіла, спричинивши останній ушкодження у вигляді закритих переломів 4-го, 6-7 лівих та 10-11 правих ребер з численними поширеними синцями у ділянках обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, від яких наступила смерть останньої. Згідно висновку судово-медичного експерта № 14/15 від 25.02.2018 року смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманими множинними закритими ушкодженнями, які представленні двобічними переломами ребер, а також численними поширеними синцями (гематомами) м`яких тканин тіла і настала від травматичного (больового) шоку. Виявлені у ОСОБА_7 закриті травми тулуба і кінцівок містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтував тим, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а тому є достатні підстави застосувати до підозрюваного саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення від покарання.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поясняючи вказане тим, що він має постійне місце реєстрації та переховуватись від органів досудового розслідування не збирається, просив обрати альтернативний захід, оскільки ризики слідчим жодним доказом не підтверджені.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим відділом Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000227 від 25.02.2018 року з правовою кваліфікацією за ст. 121 ч. 2 КК України.

18.04.2018 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням підозра, щодо ОСОБА_6 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах: протоколом огляду місця події від 25.02.2018року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , висновком СМЕ.

Відносно підозрюваного в ході досудового розслідування запобіжний захід не обраний, але встановлені ризики передбачені п. п.1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому у слідчого виникла необхідність в обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, на думку слідчого, ОСОБА_6 підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України являється тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, викладене свідчить про те, що підозрюваний, усвідомлюючи своє можливе майбутнє ув`язнення, з метою уникнення від покарання може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того підозрюваний на даний час офіційно ніде не працює, що свідчить про те що він знаходячись на свободі може продовжити займатись злочинною діяльністю, а отже вчинити інший злочин, а також може почати впливати на свідків по кримінальному провадженню, або переховуватися.

При розгляді клопотання слідчого суд враховує, що частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо такого запобіжного заходу як домашній арешт, то положеннями ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином системний аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст.184 КПК, а також своєчасність надходження клопотання до суду з дотриманням термінів та надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини (надалі ЄСПЛ) не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Згідно з вимогами п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції та усталеної практики ЄСПЛ вказував, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.

При вказаних обставинах, вважаю, що прокурором та слідчим доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_6 , є особою раніше не судимою, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не офіційно, але працює, є пенсіонером, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Доказів будь-якого впливу на свідків або інших осіб, можливості переховування тощо, суду не надано. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_6 майже після спливу двох місяців після вказаних подій з місця мешкання не зник, спроб ухилятися не робив та будь-якого тиску на свідків не чинив, що свідчить, що заявлені ризики, є необґрунтованими та процесуальна поведінка підозрюваного може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Наведене дає можливість обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб та покласти на нього наступні обов`язки: з`являтися за вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 203, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, а саме: з 18.04.2018 року по 16.06.2018 року включно та покласти на нього обов`язки передбачені статтею 181 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. ранку.

Контроль за виконанням домашнього арешту відносно ОСОБА_6 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_6 , на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 19.04.2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1