Справа № 148/1778/17
Провадження №1-кп/148/255/17
02 листопада 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
19 вересня 2017 року близько 10:00 ОСОБА_4 , перебуваючи в належному ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої, де в нього виник умисел на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та власник будинку заснула, ОСОБА_6 в одній із кімнат на підвіконні побачив конверт з грошовими коштами, належними ОСОБА_5 . Діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скоїв крадіжку грошових коштів в сумі 550,00 грн., спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму. В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що 19.09.2017 року близько 10.00 год. він разом зі своєю співмешканкою зайшов в гості до своєї сусідки ОСОБА_5 , принісши з собою пляшку вина та цукерки. Разом з ОСОБА_5 , її сином, всі вони розпили вино. Тоді ОСОБА_5 дістала із конверта, який лежав на підвіконні, 50 грн. та передала їх його співмешканці, щоб та купила ще спиртного. Коли його співмешканка пішла за спиртним, син ОСОБА_5 пішов в іншу кімнату, а сама потерпіла заснула, він таємно заволодів конвертом, де знаходились гроші в сумі 550 грн. Щиро розкаявся у вчиненому, пояснивши, що шкодує про вчинене, зазначив, що шкоду потерпілій повністю відшкодував. Просив суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялась належними чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить провести судовий розгляд у її відсутність, матеріальних претензій до ОСОБА_6 не має.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз"яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 як належний, допустимий та достатній доказ його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: корисливий мотив та мету, таємний спосіб викрадення.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується негативно, матеріальну шкоду потерпілій відшкодував повністю.
Обставинами, які відповідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілій.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та щодо особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді визнання винуватості, щирого каяття, відшкодування шкоди та відсутності до обвинуваченого матеріальних претензій з боку потерпілої, суд вважає, можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1