АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/157/18 Справа № 195/1313/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000398, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 місяців арешту, строк відбування якого вирішено рахувати з моменту затримання обвинуваченого.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за залучення експертів в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок на користь держави, вирішено питання про речові докази.

ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які в апеляційному порядку не оспорюють ся, у червні 2017 року на присадибній ділянці за місцем свого мешкання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 , висадив 15 кущів рослин конопель, тобто умисно, без належного дозволу здійснив незаконний посів конопель.

Надалі, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, без належного дозволу, в період часу з початку червня 2017 року до 16 години 30 хвилин 06.07.2017 доглядав за рослинами роду конопля, шляхом поливання, з метою їх вирощування, тобто доведення до стадії дозрівання.

06.07.2017 в період часу з 16 години 30 хвилин до 16 години 55 хвилин, під час проведення огляду території домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_7 , працівниками Томаківського відділення поліції НВП ГУ НП у Дніпропетровській області були виявлені та вилучені рослини роду конопель в кількості 15 кущів.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним та надмірно суворим, оскільки судом першої інстанції не дотримано норм законодавства, зокрема вимог ст. ст. 50, 65, 66 КК України. На думку апелянта, при ухваленні вироку суд першої інстанції належним чином не врахував його особу, наявність пом`якшуючих обставин та призначив покарання, яке за своїм видом та розміром не відповідає тяжкості вчиненого злочину.

Вказує, що судом першої інстанції не було в достатній мірі враховано те, що він визнав свою вину, підтвердив всі обставини які були встановлені слідством, щиро розкаявся у скоєному злочині та активно сприяв його розкриттю, що дає підстави для призначення йому більш м`якого покарання у виді штрафу.

Обвинувачений до суду апеляційної інстанції повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду. Зважаючи на те, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України його участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, а також приймаючи до уваги думку прокурора, який не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності осіб, що не з`явилися.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції належним чином виконані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості; наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, якою було визнано щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують його покарання; відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Взявши до уваги та належним оцінивши всі вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання не найбільш суворого, але й не найбільш м`якого за видом з числа передбачених санкцією ч. 1 ст. 310 КК України, - у виді арешту, на строк ближче до нижчої його межі - 3 місяці, з реальним його відбуванням, з яким колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для пом`якшення цього покарання, оскільки вважає його справедливим за видом та розміром і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання не можуть бути прийняті до уваги з міркувань, наведених вище щодо обґрунтування законності та справедливості цього покарання, а також зважаючи на те, що зазначені апелянтом обставини, - те, що він з етапу досудового розслідування визнавав себе винним у повному обсязі та сприяв розкриттю злочину, в якому щиро розкаявся, - були відомі суду першої інстанції, проаналізовані у вироку та достатньою мірою взяті ним до уваги.

На думку колегії суддів, кількість кущів конопель, які вирощував обвинувачений, не дає підстави для призначення йому покарання, більш м`якого за видом. Крім того, призначення йому покарання у виді штрафу, на чому він наполягає в апеляційній скарзі, є недоцільним зважаючи на те, що він не працює та відсутні відомості про наявність в нього будь-якого легального джерела доходів.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню.
Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, під час апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4