справа № 278/230/15-к
У Х В А Л А
29 січня 2018 року м. Житомир
Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілої ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханів Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в період з жовтня 2008 року по березень 2013 року шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на загальну суму 1 598 583 грн.
Під час досудового розслідування експертами Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 проведено судово-психіатричну експертизу (акт № 494-2014 від 25.11.2014), відповідно до якого ОСОБА_6 в період інкримінованих діянь та на момент проведення експертизи психічними захворюваннями або слабоумством не страждав, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними не перебував. Виявляв клінічні ознаки змішаного розладу особистості органічного генезу, що відповідає критеріям шифру F 07.0 міжнародної класифікації хвороб десятого перегляду. Однак ці зміни зі сторони психіки у ОСОБА_6 не досягали ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи від 17.08.2016 № 336 ОСОБА_6 в період з 31.02.2010 по 24.02.2016 страждав на органічне ураження головного мозку із афективними фазами, наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням та не повною мірою міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. В даний час він страждає на стійкий виражений психічний розлад: органічне ураження головного мозку складного генезу (травматичного, гіпоксічного, судинного з атрофією кори головного мозку, енцефалопатією II III ступеню, зі слабоумством, сутінковими розладами свідомості, фазовими афективними розладами (в анамнезі), внаслідок чого на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, однак примусових заходів не потребує.
Прокурор з урахуванням викладеного заявив клопотання про проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Обвинувачений та його захисники заперечували проти її проведення, вважаючи, що питання, для вирішення яких прокурор клопоче про призначення експертизи, повністю висвітлені у висновку від 17.08.2016 № 336, сумнівів у достовірності та об`єктивності якого немає. Потерпілі та їх представник підтримали клопотання.
Розглянувши клопотання прокурора, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право доручити проведення експертизи незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному.
У зв`язку з тим, що суду надано два висновки експертів, які суперечать один одному, колегія суддів вважає за доцільне призначити у даному кримінальному проваджені судово-психіатричну експертизу.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання щодо здатності ОСОБА_6 усвідомлювати свої дії та керувати ними як під час вчинення інкримінованих йому діянь, так і в теперішній час може бути необхідне тривале спостереження, а тому призначає стаціонарну психіатричну експертизу.
Крім того, прокурор подав суду клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу. Клопотання мотивував тим, що під час судового розгляду ОСОБА_6 після призначення аналогічної експертизи ухилявся від її проведення, під час судового розгляду намагався вчинити самогубство, а тому для забезпечення проведення стаціонарної експертизи необхідно обрати ОСОБА_6 названий запобіжний захід.
Потерпілі та представник потерпілих підтримали клопотання, обвинувачений та його захисники заперечили проти його задоволення через безпідставність.
Розглянувши клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу застосовується в порядку, передбаченому загальними правилами цього кодексу. Колегія суддів вважає, що прокурор не навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для запобігання яким необхідно застосувати названий запобіжний захід, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора.
Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 242 КПК України судом може бути здійснено примусове залучення особи до психіатричної експертизи. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 ухилявся та відмовлявся від проведення експертизи, суд вважає за необхідне примусово залучити його до проведення призначеної експертизи шляхом примусового поміщення до відповідної установи, для чого примусово доставити його до цієї установи.
Керуючись статтями 140, 242, 332, 509, 372 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Призначити у даному кримінальному провадженні стаціонарну судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Перед експертами поставити наступні питання:
-чи не страждає на даний час ОСОБА_6 на будь-яку душевну хворобу, якщо так, то від якої саме і який період розвитку даної хвороби?
-якщо є душевна хвороба у ОСОБА_6 , то чи є вона тимчасовою і чи здатний він усвідомлювати свої дії та керувати ними?
-чи не має у ОСОБА_6 інших відхилень у нервово-психічному стані?
-чи не страждав ОСОБА_6 в момент скоєння інкримінованих діянь якою-небудь душевною хворобою, та чи міг він в момент скоєння інкримінованих діянь повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними?
-чи потребує ОСОБА_6 примусового лікування?
Проведення експертизи доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, 103а).
Примусово помістити обвинуваченого ОСОБА_6 в названу експертну установу для проведення дослідження на строк два місяці. Обраховувати цей строк з моменту доставлення ОСОБА_6 до експертної установи.
Примусово доставити обвинуваченого ОСОБА_6 до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, 103а) для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Копію ухвали разом із матеріалами справи направити в експертну установу для проведення експертизи.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Виконання ухвали в частині примусової доставки обвинуваченого до експертної установи доручити працівникам Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.
У задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді примусового поміщення до психіатричного закладу - відмовити.
Враховуючи те, що судовий розгляд продовжувати неможливо, розгляд справи відкласти до отримання висновку експерта.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді