УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу директора ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ОВПП ДФС, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга директора ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ОВПП ДФС, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000281 від 02.10.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України в рамках якого на підставі ухвали слідчого судді від 11.08.2017 було проведено обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке належить ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод».

Вважаючи, що вилучені горілчані вироби набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку не надано дозвіл на відшукання та вилучення спірного майна, а арешт на вилучене майно не накладався, просить зобов`язати уповноважених осіб СУ ФР ОВПП ДФС повернути майно, вилучене під час проведення обшуку 16.08.2017.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Уповноважена особа представник СУ ФР ОВПП ДФС в судове засідання не з`явився, що у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що 16.08.2017 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2017 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено горілчані вироби ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» дозвіл на вилучення яких не надавався, а також те, що арешт на спірне майно не накладався.

Разом з тим, до матеріалів скарги даних про те, що арешт на вилучене майно не накладався не надано, а тому відсутні підстави вважати, що спірне майно має статус тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги не вбачається.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги директора ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» ОСОБА_3 на уповноважених осіб СУ ФР ОВПП ДФС, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_4