Справа № 495/1255/18
№ провадження 1-кс/495/912/2018
Ухвала
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
19 лютого 2018 року м. Білгород-Дністровський
Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :
16.02.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 13.02.2018 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано заяву ОСОБА_4 про те, що 13.02.2018 року близько о 08:20 год., під час руху в маршрутному автобусі №1 між зупинками «Тіра» і «Пошта» в м. Білгород-Дністровський, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, таємно викрала із кишені куртки її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , 2000 р.н., мобільний телефон IPhone» модель А1457 вартістю 7229 гривень та SIM-картку вартістю 25 гривень.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що разом із неповнолітньою ОСОБА_5 , в той час, їхала ОСОБА_6 , яка може мати відношення до скоєння крадіжки.

15.02.2017 року на перехресті вулиць Першотравнева та Миколаївська в м. Білгород-Дністровський Одеської області, біля бару «Планета» перебувала ОСОБА_6 , яка добровільно із кишені жіночої курки сірого кольору, дістала мобільний телефон «IPhone» модель А1457 із SIM-карткою, що схожий на викрадений телефон.

Під час проведення огляду місця події мобільний телефон «IPhone» модель А1457 IMEI/MEID НОМЕР_1 із SIM-карткою № НОМЕР_2 , було тимчасово вилучено до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

За твердженням слідчого, у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучений мобільний телефон із SIM-карткою, має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, згідно яких просять суд розглянути клопотання про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000463 від 13.02.2018 року на підставі наданих до клопотання копій матеріалів за відсутністю прокурора та слідчого, клопотання підтримують у повному обсязі та просять суд його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.02.2018 року Білгород-Дністровським ВП було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 за ознаками ч.1 ст.185 України.

Слідчий стверджує, що з метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положення ч.1 ст.100 КПК України передбачають, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно до положень ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилучених предметів та речей, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Враховуючи вище викладені обставини та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись 40, 131, 132, 167, 170, ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке 15.02.2018 року було вилучене у ОСОБА_6 біля кафе «Планета» по вул. Першотравнева в м. Білгород-Дністровський Одеської областіа саме на:

- мобільний телефон «IPhone» модель А1457 IMEI/MEID НОМЕР_1 ;

- SIM-картку № НОМЕР_2 ;

Заборонити розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1