№ 317/885/17
№ 1-кп/317/130/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001051 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселянка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Протягом березня-травня 2016 року (встановити більш точний час в ході судового розгляду не виявилося можливим) ОСОБА_5 , діючи умисно та достовірно усвідомлюючи про відсутність у нього законних підстав на використання земельної ділянки, маючи прямий умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи з метою отримання прибутку від збору сільськогосподарської продукції, самовільно, без наявності будь-яких правовстановлюючих документів, зайняв земельну ділянку загальною площею 15,7475 га, яка перебуває в користуванні Комунальної установи «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради, що розташована за адресою: вул. Миру 5-б, с. Веселянка Запорізького району Запорізької області.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, ОСОБА_5 протягом вказаного періоду провів на цій ділянці роботи з дискування ґрунту та засіяв ділянку насінням соняшника, чим завдав користувачу цієї земельної ділянки Комунальній установі «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради матеріальної шкоди, яка згідно з висновком експерта № 48/11.2 від 09 березня 2017 року становить 199250,28 грн.
В кримінальному провадженні Комунальною установою «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради заявлено цивільний позов на суму 199250,28 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що на початку 2016 року він звернувся до головного лікаря КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР ОСОБА_6 з проханням надати дозвіл на обробку земельної ділянки, яка розташована поблизу вказаного закладу охорони здоров`я та має площу приблизно 18 гектарів. На його прохання ОСОБА_6 відповіла згодою та зазначила, що документи на дану земельну ділянку до кінця не оформлені. Він також звертався по даному питанню до сільської ради, на що сільський голова дав йому усну відповідь, що не має заперечень проти того, щоб він обробив та засіяв землю та додав, що туберкульозна лікарня не має право користуватися землею та вести підсобне господарство. Оскільки земельна ділянка протягом останніх трьох-чотирьох років стояла необробленою та заросла бур`янами, він в квітні на початку травня 2016 року власними силами провів її дискування, а в травні 2016 року засіяв ділянку соняшником. Після цього, також в травні 2016 року до нього усно звернулась головний лікар КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР ОСОБА_6 та заявила, що її керівництво заборонило користування цією земельною ділянкою і через це вона не дозволяє йому більше виходити на поле. Після цього врожай соняшника, яким він засіяв земельну ділянку, було зібрано іншими особами в присутності працівників поліції.
Не заперечуючи того факту, що ним не укладались жодні договори на користування зазначеною земельною ділянкою та відсутність будь-яких документів на цю ділянку, ОСОБА_5 винним себе не визнав в повному обсязі та вважає, що усної згоди на використання земельної ділянки, які йому надали головний лікар КУ «Обласна туберкульозна лікарня» та сільський голова, достатньо та зазначає, що земля ніким не оброблялась та була в занедбаному стані.
Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина повністю доведена та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та досліджених безпосередньо під час судового розгляду: показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_5 , показаннями представника потерпілого ОСОБА_4 , показаннями свідків, протоколами слідчих дій, висновком експерта та іншими документами.
Так, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею І-ЗП № 000447 від 05 лютого 2002 року та додатком до нього встановлено, що земельна ділянка площею 23,09 га надана в постійне користування Протитуберкульозній лікарні, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Веселянка, вул. Миру 5 (а.к.п. 16, 17; 55-59).
З листа Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області вбачається, що згідно з державним реєстром земель, Державний акт на право постійного користування землею, серії 1-ЗП № 000447, зареєстрований 05.02.2002 р. за реєстровим № 936 на підставі рішення Запорізької районної ради народних депутатів від 28.12.2001 р. № 9 для функціювання протитуберкульозної лікарні та виданий протитуберкульозній лікарні. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру. Пунктом 10 встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельними ділянками, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (а.к.п. 78).
Як вбачається з листа Запорізької РДА Запорізької області № 0018/05-07 від 18.01.2017 р., 21.12.2002 року «Протитуберкульозну лікарню» було перейменовано в «Обласну туберкульозну лікарню» Запорізької обласної ради з наданням правонаступництва (а.к.п. 95).
Копією рішення виконкому Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 22 від 10.02.2005 року встановлено, що КЗ «Обласна туберкульозна лікарня» присвоєно поштову адресу: село Веселянка, вул. Миру, буд. 5-Б (а.к.п. 94).
Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді завідуючого господарством в КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР.
Приблизно в квітні-травні 2016 року працівники лікарні на полі, що розташоване біля лікарні та яке знаходиться в користуванні лікарні, побачили трактор. Вони разом з головним лікарем ОСОБА_6 вийшли на поле та побачили, що ОСОБА_5 за допомогою трактора проводить дискування ґрунту. Марку трактора він назвати не може, оскільки не розбирається в цьому. Головний лікар ОСОБА_6 сказала ОСОБА_5 щоб той припинив будь-які роботи на полі. Крім того, комісією в складі працівників лікарні складались акти про попередження ОСОБА_5 щодо недопустимості самовільного використання земель лікарні. Після цього він бачив, що на полі зійшли сходи соняшника, хоча самого процесу засівання він не бачив. Зазначає, що до цього поле тривалий час не оброблялось та на ньому росли бур`яни. Цивільний позов підтримав та просить задовольнити його в повному обсязі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює на посаді виконуючої обов`язки головного лікаря КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР. На початку квітня 2016 року працівники лікарні побачили, що на полі, яке розташоване безпосередньо біля лікарні та яке знаходиться в користуванні лікарні з 2002 року на підставі відповідного держаного акту, кимось здійснюються роботи по обробці ґрунту. Вона разом з працівниками лікарні вийшла на поле та побачила, що роботи по культивації ґрунту проводяться ОСОБА_5 , який на її питання відповів, що проводить роботи на полі з дозволу голови сільської ради. Вона повідомила ОСОБА_5 , що його дії незаконні, оскільки земельна ділянка перебуває на праві користування у лікарні та не відноситься до земель сільської ради. Деякий час ОСОБА_5 не з`являвся на полі, але згодом вона побачила, що він знову обробляє земельну ділянку. На її питання ОСОБА_5 відповів їй, що буде й далі продовжувати користуватись землею.
Після цього, в квітні 2016 року вона написала звернення з приводу самовільного зайняття ОСОБА_5 земельної ділянки до голови Запорізької обласної ради, до прокуратури та до органів поліції. Після її звернень органами поліції було порушено кримінальне провадження.
Крім того, з квітня по вересень 2016 року вона неодноразово, принаймні три рази, попереджала ОСОБА_5 про недопустимість самовільного використання земельної ділянки. Наприкінці травня 2016 року, коли вона вийшла на роботу з відпустки, вона побачила на полі сходи соняшника. Засіяно було приблизно 15-17 га земельної ділянки. Приблизно в середині вересня 2016 року вона побачила, що ОСОБА_5 почав збирати урожай соняшника з поля, однак згодом збирання ним врожаю було припинене.
Зазначила, що земельна ділянка дійсно протягом кількох років не оброблялась ніким, оскільки технічна документація на цю ділянку перебуває у стані оформлення.
ОСОБА_5 не звертався до неї з приводу оренди земельної ділянки, однак у вересні 2016 року він приїжджав до неї додому та просив забрати заяву з органів поліції.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює в КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР сторожем. Під час однієї зі змін навесні 2016 року йому подзвонив завгосп лікарні та повідомив, що на полі, яке знаходиться біля лікарні хтось обробляє землю. Коли вони вийшли на поле, то побачили комбайн з водієм та обвинуваченого ОСОБА_5 . Земельна ділянка, при цьому була оброблена. Після цього приїхала поліція. Свідок підтвердив, що до 2016 року земельна ділянка тривалий час не оброблялася.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також є працівниками лікарні, дали пояснення, які за своїм змістом аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді головного бухгалтера КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР. На балансі лікарні з 2002 року на праві користування перебуває земельна ділянка, яка розташована біля території лікарні. В квітні-травні 2016 року вона входила до складу комісії, якою складались акти, якими було зафіксоване незаконне оброблення зазначеної земельної ділянки ОСОБА_5 . Крім того, вона чула, що ОСОБА_5 неодноразово попереджували про недопустимість самовільного користування землею, однак вона особисто при цьому присутня не була. Зазначила, що вона особисто не бачила жодного звернення від ОСОБА_5 до лікарні з питання надання дозволу на користування земельною ділянкою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 . На початку 2016 року під час розмови з її племінником, сином обвинуваченого ОСОБА_5 . Одностеблицею Єгором вона дізналась, що він планує займатись обробкою землі, для чого нещодавно він їздив до головного лікаря тублікарні ОСОБА_7 та отримав її усну згоду на обробку землі, яка знаходиться біля лікарні. Через деякий час вона разом з племінником на її автомобілі приїхали до сільської ради, щоб ознайомитись з документами на землю, однак документів не було. В сільській раді їм сказали, щоб вони їхали до туберкульозної лікарні та домовлялись про обробку землі з головним лікарем. Коли вони приїхали до лікарні, вона залишилась в автомобілі, а Єгор пішов домовлятися до головного лікаря. Самої розмови вона не чула, однак від ОСОБА_15 дізналась, що ОСОБА_7 дала усну згоду на обробку землі. Коли вони приїхали додому, вона сказала племіннику, що не радить їм обробляти землю, оскільки не довіряє ОСОБА_7 . Однак, згодом родиною Одностеблиці було засіяно зазначену земельну ділянку соняшником. Через деякий час, приблизно на початку літа 2016 року, коли на ділянці вже з`явились сходи соняшника, вона була в гостях в родини Одностеблиці та побачила, як до Одностеблиці на автомобілі приїхала ОСОБА_7 та сказала, щоб вони не заходили на поле. Вона нічого не знає про документи на землю, однак усну згоду на обробку землі ОСОБА_7 точно давала. Згодом соняшник, який засіював Одностеблиця, зібрали невідомі люди з відома ОСОБА_7 . Свідок зазначає, що тривалий час зазначена земельна ділянка надавалась в оренду різним людям, однак останні кілька років її ніхто не обробляв.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона колишня дружина сина обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_17 . На момент подій даного кримінального провадження і до вересня 2016 року вони проживали разом. Вона пам`ятає, що з 2015 року в родині йшла мова про обробку землі. Єгор намагався знайти контакт з головним лікарем туберкульозної лікарні, щоб дізнатись про можливість отримання дозволу на обробку землі. При цьому, ОСОБА_7 зазначила, що це питання їй необхідно узгодити з керівництвом, оскільки прийняття такого рішення знаходиться поза межами її компетенції. В кінці лютого 2016 року в першій половині дня вони зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_17 зустріли ОСОБА_7 . Єгор запитав її про наявність згоди на обробку землі. ОСОБА_7 сказала, що згода є з однією умовою їм необхідно буде зібрати з ділянки все сміття, після чого вони можуть починати обробку землі. Навесні 2016 року вони почали обробляти ділянку. Після того, як на земельній ділянці зійшли сходи соняшника, їм повідомили про те, щоб вони більше не виходили на земельну ділянку. Таку ж вимогу ОСОБА_5 висловила в бесіді ОСОБА_7 . Вона була свідком цієї бесіди. Згодом, невідомі люди зібрали з ділянки урожай соняшника.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона працює на посаді державного кадастрового реєстратора в Міжрайонному управлінні у Запорізькому районі та місті Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області.
Зазначила, до неї з прокуратури надійшов запит про отримання інформації щодо прав на земельну ділянку обласної туберкульозної лікарні. Під час підготовки відповіді на запит вона встановила, що КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР є законним користувачем земельної ділянки на підставі державного акту на право користування землею. Пояснила, що Державний акт не скасований та є належним документом на користування землею. При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства України лікарня не може передавати землю в користування, оскільки сама є користувачем. Усна домовленість не може бути підставою для користування землею.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона є депутатом Григорівської сільської ради. Їй відомо, що ОСОБА_5 у 2016 році засіяв соняшником земельну ділянку обласної туберкульозної лікарні. Як депутату сільради їй відомо, що сільською радою не розглядалось питання надання в користування ОСОБА_5 земельної ділянки за його заявою і ніяких дозволів сільська рада з цього питання не надавала. Однак, з розмов їй відомо, що питання користування землею ОСОБА_5 в усному порядку обговорював з головою сільської ради. Зазначає, що ОСОБА_5 звертався до неї з проханням не давати показання та сказати, що вона нічого не знає.
Свідок ОСОБА_20 , працюючий в лікарні інженером по охороні праці пояснив, що земельна ділянка була оброблена та засіяна ОСОБА_5 . В квітні-травні 2016 року він входив до складу комісії, якою складались акти, якими було зафіксоване незаконне оброблення зазначеної земельної ділянки ОСОБА_5 .
Допитаний в якості свідка голова Григорівської сільської ради ОСОБА_21 пояснив, що зазначена земельна ділянка не перебуває у власності сільської ради. Протитуберкульозна лікарня користується земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, який на теперішній час є дійсним. Зазначив, що до нього дійсно в усній формі звертався ОСОБА_5 з питання надання дозволу на обробку земельної ділянки, однак він його відправив домовлятися з головним лікарем лікарні. Про той факт, що ОСОБА_5 самовільно зайняв земельну ділянку та засіяв її соняшником він дізнався, коли вже почали збирати врожай. Вважає, що без відповідних документів, ОСОБА_5 не мав права займати земельну ділянку.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 , працюючий головним спеціалістом відділу екологічного контролю земельних ресурсів пояснив, що самовільне зайняття земельної ділянки це буд-яке фактичне користування земельною ділянкою без відповідних документів. Усна домовленість не може розцінюватись як підстава для використання земельної ділянки. Свідок пояснив, що він був присутній в якості спеціаліста державної екологічної інспекції під час проведення перевірки на самовільно зайнятій обвинуваченим земельній ділянці. Під час цієї перевірки був присутній ОСОБА_5 та надав усні пояснення, що він дійсно засіяв цю земельну ділянку соняшником. За результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 23,09 га надана в постійне користування Протитуберкульозній лікарні на підставі Державного акту на право постійного користування землею. На момент перевірки вона була засіяна соняшником без відповідних документів. Державною екологічною інспекцією складено розрахунок розміру шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Розрахунок проводився відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963. Розрахунок здійснювався за формулою, згідно з якою стан земельної ділянки не має значення.
Протоколом огляду місця події від 17 вересня 2016 року та фототаблицями до нього встановлено, що місцем проведення слідчої дії є поле розміром 23,09 га, розташоване з лівої сторони від КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Веселянка, вул. Миру 5-б та на якому росте соняшник, частина якого вже зібрана. Під час огляду в центрі поля на відстані 150 метрів від КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР в напрямку на с. Веселянка Запорізького району Запорізької області, виявлено комбайн СК-5 «Нива» червоного кольору, на якому зазначено номер кузова: НОМЕР_1 . На момент огляду за допомогою вказаного комбайна здійснювався збір врожаю соняшника з території поля. Бункер комбайна повністю заповнений зібраним насінням соняшника. Після огляду комбайн вилучено (а.к.п. 44-49).
Протоколом огляду місця події від 28 жовтня 2016 року та актом зважування № 1 встановлено, що місцем проведення слідчої дії є поле розміром 23,09 га, яке знаходиться в користуванні КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР, та розташоване з лівої та, частково, тильної сторони від території лікарні. На момент огляду на частині поля площею 10,472 га росте соняшник, а частина поля розміром 5,2755 га містить сліди зібраного соняшника. В ході проведення слідчої дії за допомогою комбайна «MF-38» було здійснено збір залишкового врожаю соняшника. Зібране насіння зважене та вилучене в кількості 3154 кг (а.к.п. 84, 85).
З копій актів від 07.04.2016 р., від 25.04.2016 р. та від 25.05.2016 р. вбачається, що комісією, яка складається з працівників КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР встановлювались факти самовільного користування земельною ділянкою, яка перебуває на балансі та в постійному землекористуванні лікарні, громадянином ОСОБА_5 , який попереджений про недопустимість таких дій (а.к.п. 60-62).
В матеріалах провадження міститься копія заяви ОСОБА_5 на адресу в.о. головного лікарі КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР від 29.09.2016 р., з якої вбачається, що ОСОБА_5 звернувся з вимогою надати відповідь на питання щодо надання дозволу на користування земельною ділянкою, що було раніше усно погоджено з ОСОБА_7 . В заяві також зазначено, що при обробці земельної ділянки ОСОБА_5 було понесено грошові витрати на обробку землі та на насіння соняшника. В заяві ОСОБА_5 зазначено, що особисто в.о. головного лікаря КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР йому було надано дозвіл на обробку землі (а.к.п. 63-66).
В листі КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР № 299 від 03.10.2016 року у відповідь на заяву ОСОБА_5 від 29.09.2016 року зазначено, що жодних дозволів на користування землею ОСОБА_5 не надавалось (а.к.п. 67).
Вказані обставини також викладені в листі КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР № 78 від 17.03.2017 р., адресованому ОСОБА_5 (а.к.п. 114).
В листі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 01?16/517 від 29.09.2016 року, направленим на адресу Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області зазначено, що при зверненні до сільської ради громадянина ОСОБА_5 йому було роз`яснено про необхідність оформлення документів на оренду земельної ділянки. Будь-яких дозволів на обробку ОСОБА_5 земельної ділянки Григорівською сільською радою не надавалось (а.к.п. 68).
Факт безпідставного використання ОСОБА_5 земельної ділянки площею 15,7475 га, що належить на праві постійного користування КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР, підтверджено також актом від 20 жовтня 2016 року, складеним Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області (а.к.п. 77).
Листом Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області № 10-28-0.3-4028/2-16 від 02.12.2016 року підтверджено, що станом на 31.12.2012 року право власності або оренди за громадянином ОСОБА_5 будь-якої землі на території Григорівської сільської ради не оформлювалось. Інформація з 01.01.2013 року відсутня (а.к.п. 80).
Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 встановлено, що будь-які відомості щодо наявності речових прав суб`єкта у вказаних реєстрах відсутні (а.к.п. 81).
Листом Вільнянської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області № 3249/10/08?08?174-111 від 30 листопада 2016 року встановлено, що ОСОБА_5 протягом 2016 року не перебував на обліку як платник земельного податку (а.к.п. 83).
Відповідно до розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, складеним Державною екологічною інспекцією в Запорізькій області розмір шкоди становить 199250,28 грн.
Висновком експерта (судово-економічна експертиза) № 48/11.2 від 09 березня 2017 року з додатками встановлено, що документально підтверджується розмір шкоди в сумі 199250,28 грн., яка заподіяна внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_5 земельної ділянки площею 15,7475 га, яка перебуває в користуванні Комунальної установи «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Веселянка, вул. Миру 5-Б (а.к.п. 96-108).
Суд приймає наданий висновок, як належний доказ, тому як розрахунок проводився відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963. Згідно з наданим висновком, розрахунок проводився за певною формулою з використанням наступних параметрів: площа самовільно зайнятої земельної ділянки; середньорічний дохід, який можна отримати від земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель; коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки вимірювалась за допомогою топографо-геодезичної зйомки складає 15,7475 га, та не оспорюється обвинуваченим (а.к.п.69-70). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області запитувана земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови (а.к.п. 79). Комулятивне значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель з 2007 року станом на 01.01.2016 року становить 2,245 (а.к.п. 71-74). Середньорічний дохід, який можна отримати від земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення складає 5636 грн. (а.к.п.105).
Приймаючи до уваги, що розмір спричиненої шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, розраховано у відповідності з діючим, в т.ч. на час вчинення ОСОБА_5 дій за обвинувальним актом, законодавством, з урахуванням положень КК України, Податкового кодексу України, Методики, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року за №63, суд вважає встановленим факт спричинення діями обвинуваченого відповідно до примітки ст.197-1 КК України значної шкоди власнику земельних ділянок, а відтак вважає встановленим наявність зазначеної кваліфікуючої ознаки в діях обвинуваченого.
Судом також досліджені фотознімки земельної ділянки, на яких видно її стан (а.к.п. 115-119).
Суд критично ставиться до версії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо наявності усної згоди в.о. головного лікаря КУ «Обласна туберкульозна лікарня» ЗОР ОСОБА_7 на обробку земельної ділянки як до належної та достатньої правової підстави для користування землею, виходячи з наступного.
Ч. 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування ч. 2 ст. 116 ЗК України.
У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Вказана норма кореспондує з нормою, встановленою частиною п`ятою статті 6 ЗУ «Про оренду землі»: право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Договір оренди землі укладається в письмовій формі ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про оренду землі».
Таким чином, суд вважає неприйнятним посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на наявність у нього усної згоди в.о. головного лікаря Комунальної установи «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради як на правову підставу користування земельною ділянкою. Вказана згода, навіть за умови доведення її наявності, не відповідає зазначеним вище нормам законодавства України та не може створювати будь-яких правових наслідків, пов`язаних з виникненням, зміною або припиненням речових прав на земельну ділянку.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що земельна ділянка тривалий час не оброблялась та була в занедбаному стані, а він своїми діями очистив її від бур`янів та сміття суд до уваги не приймає, тому як це також не є підставою для зайняття земельної ділянки і не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.
Докази, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, як окремо так і в своїй сукупності є належними, допустимими, достатніми та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 1971 КК України, оскільки він самовільно заволодів земельною ділянкою, чим завдав значної шкоди її законному володільцю.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що в свою чергу суд відносить до обставин які пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рамках кримінального провадження комунальною установою «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради заявлено цивільний позов про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 199250,28 грн. Розглянувши матеріали провадження, заслухавши пояснення учасників провадження, суд вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та стягнути з обвинуваченого на користь цивільного позивача спричинену злочином матеріальну шкоду в розмірі 199250,28грн., виходячи з наступного.
Положеннями ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки визнаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Згідно з ч.3 ст.157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як зазначено вище, вповноваженою особою на підставі положень законодавства, в т.ч. вищевказаної Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок..., затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року за №63, правомірно здійснено розрахунок спричиненої діями обвинуваченого шкоди в результаті самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 199 250,28грн., у зв`язку з чим, оскільки позовні вимоги за цивільним позовом є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими в судовому проваджені доказами та такими, що ґрунтуються на положеннях законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов у повному обсязі.
Витрати на залучення експерта у даному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався, клопотань про його обрання не надходило, долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Цивільний позов комунальної установи «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 199 250,28 грн. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь комунальної установи «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 199 250 (сто дев`яносто дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 28 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази: врожай соняшника загальною вагою 4206 кг., переданий на зберігання ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1