Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2838/17
н/п 1-кп/490/579/2017
ВИРОК
Іменем України
25 вересня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 ,

її його законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000793, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянкою України, раніше не судимою, незаміжньою, студенткою ВПУ № 21 м. Миколаєва, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
19 лютого 2017 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні інтернет-кафе, розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-Б, діючи умисно з корисливих мотивів, ввівши в оману малолітнього ОСОБА_4 щодо своїх дійсних намірів, попросила в останнього начебто для здійснення телефонного дзвінку мобільний телефон "Samsung La Fleur GT-S5230" вартістю 350 грн., що належить останньому, з яким вийшла з приміщення кафе і з місця вчинення злочину зникла, заволодівши таким чином вказаним майном.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 хоча й заявила, що повністю визнає себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, однак дала показання, з яких слідує, що винною в шахрайстві вона себе не визнає.

Так, обвинувачена суду показала, що в лютому 2017 року, точної дати не пам`ятає, після 14 год., вона знаходилася в інтеренет-клубі "Діджей", розташованому по вул. Потьомкінській в м. Миколаєві. Їй було необхідно терміново зателефонувати знайомому на ім`я ОСОБА_9 , в якого вона жила останнім часом та залишила свої речі, оскільки тиждень, як пішла з дому через сварку з матір`ю. Номер телефону ОСОБА_9 вона подивилася у соціальній мережі "вКонтакте". Вона не мала на меті заволодівати телефоном, думала зателефонувати та повернути. Коли вона зателефонувала ОСОБА_9 , то домовилася з ним зустрітися біля торгового центру "Південний Буг", що в районі перехрестя пр. Центрального та вул. 6-ї Слобідської, через 10-15 хвилин після дзвінка. Побоюючись, що ОСОБА_9 може спізнитися, або вони можуть розминутися, вона взяла телефон із собою, щоб у разі необхідності зв`язатися з ним. Зустрівшись з ОСОБА_9 вона взяла в нього свої речі. Разом з цим на телефон потерпілого стали телефонувати родичі останнього і присилати СМС повідомлення з погрозами звернутися до поліції. Їй стало стидно, і вона стала побоюватися поліції, тому не повернула телефон, пішла до свого наглядного знайомого, де проводила час. Наступного дня, приблизно о 21 год., у квартирі цього знайомого її знайшли оперуповноважені, оскільки її матір звернулася до поліції через її пропажу, та привели її до відділу поліції. Там, слідчий її спитав, де мобільний телефон, який вона взяла у хлопчика. Вона дістала телефон з кишені і віддала слідчому.

Не дивлячись на це вина ОСОБА_6 саме у заволодінні мобільним телефоном шляхом шахрайства підтверджується сукупністю досліджених судом та наведених нижче доказів.

Так, допитаний за участю законного представника та педагога в якості потерпілого ОСОБА_4 суду повідомив, що в один з днів взимку 2017 року, в денний час, він знаходився в інтеренет-клубі, оплатив на пів години доступ в Інтернет та грав в ігри. До нього звернулася обвинувачена і попросила його мобільний телефон "Самсунг" щоб комусь зателефонувати. Він добровільно дав їй свій телефон, сподіваючись, що вона зателефонує та поверне телефон. Обвинувачена вийшла з приміщення клубу, а він продовжив грати. Коли закінчився оплачений час, він вийшов з приміщення і подивився навколо. Обвинуваченої не було. Тоді він побіг додому до своєї бабусі, яка проживає неподалік інтернет-клубу, і розповів їй, що сталося. Пізніше, бабуся та його матір неодноразово телефонували на його телефон, але на дзвінки ніхто не відповідав. Також, на його номер родичі відправляти СМС-повідомлення з проханням повернути телефон, але телефон ніхто не повертав.

Крім показань потерпілого та обвинуваченої, факт передачі першим останній мобільного телефону у приміщенні інтернет-клубу, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-Б, підтверджується результатами слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_10 , у ході якого вона вказала на приміщення зазначеного вище інтернет-клубу, як на місце де вона взяла у потерпілого телефон, що слідує з відповідного протоколу, а також фактом видачі ОСОБА_10 мобільного телефону потерпілого, що підтверджується її заявою від 20.02.2017, протоколом від 28.02.2017 огляду виданого телефону та розпискою від 28.02.2017 законного представника потерпілого ОСОБА_5 про отримання на зберігання викраденого телефону.

Показання обвинуваченої щодо відсутності в неї на момент отримання телефону від потерпілого мети заволодіти цим телефоном суд вважає недостовірними та не бере до уваги при ухваленні вироку, оскільки подальші її дії вказують на протилежне.

Так, обвинувачена не відповідала на дзвінки родичів потерпілого та не реагувала на надіслані ними СМС-повідомлення з вимогою повернути телефон, добровільно не повернула мобільний телефон, доки її не було виявлено працівниками поліції, тобто більше ніж добу після отримання телефону від потерпілого, хоча мала реальну можливість це зробити.

Крім того, як встановлено під час судового розгляду, обвинувачена використовувала вказаний мобільний телефон для виготовлення особистих відеозаписів та фотознімків, що підтверджується переглянутими у суді відеозаписами та фотознімками, зробленими обвинуваченою, виявленими під час огляду телефону слідчим, і що також вказує на відсутність в обвинуваченої наміру повертати телефон потерпілому.

Таким чином, дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх у сукупності суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у шахрайстві - заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що вона вчинила умисний злочин невеликої тяжкості, її особу, а саме те, що вона є раніше не судимою та вперше притягається до кримінальної відповідальності, має певне місце проживання, за яким характеризується посередньо, навчається, за місце навчання характеризується як безвідповідальна студентка, яка має зауваження до поведінки, запізнюється на заняття та прогулює їх, має низький рівень знань та заборгованості з багатьох предметів, на обліку у службі в справах дітей, поліції та лікаря-нарколога не перебуває, виховується у неповній сім`ї (проживає разом із матір`ю, окремо від батька), відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує вчинення злочину неповнолітнім.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за вчинений нею злочин покарання у виді громадських робіт строком на тридцять годин, яке відповідає особі обвинуваченої та тяжкості вчиненого нею злочину.

Разом з цим, оскільки, розуміючи наслідки звільнення від покарання за цією підставою і право заперечувати проти цього, обвинувачена ОСОБА_6 не заперечує проти застосування до неї амністії, вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 74 та п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Відповідно до положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ, а саме мобільний телефон "Samsung La Fleur GT-S5230", що є власністю потерпілого ОСОБА_4 та відданий на зберігання до рішення суду його законному представнику ОСОБА_5 , слід вважати повернутим за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на тридцять годин.

На підставі ч. 1 ст. 74 КК України та п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон "Samsung La Fleur GT-S5230", що є власністю потерпілого ОСОБА_4 та відданий на зберігання до рішення суду його законному представнику ОСОБА_5 - вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: