Справа № 464/8280/17
пр.№ 1-кс/464/2271/17
У Х В А Л А
21 грудня 2017 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю: слідчого ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадження внесеного до ЄРДР за № 0004160 від 18.12.2017,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся до суду із клопотанням у якому просить накласти арешт на автомобіль марки «BMW», моделі «320 D», номерний знак НОМЕР_1 , один ключ від вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW», моделі «320 D», номерний знак НОМЕР_1 , виявлені та вилучені під час огляду місця п21 грудня 2017 рокуодії від 17.12.2017, у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0004160 від 18.12.2017. В обґрунтування клопотання покликається на те, що на досудовому розслідування перебуває вищевказане кримінальне провадження, відповідно до фабули якого зазначено, що невідома особа, під час зупинки транспортного засобу, пред`явила свідоцтво про реєстрацію автомобіля з можливими ознаками підробки, що попередньо містить ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Вищевказані речі і документи були вилучені при проведенні огляду та визнанні речовими доказами постановою слідчого про визнання та прилучення до справи речових доказів від 18.12.2017. З метою встановлення всіх обставин справи, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просить таке задовольнити.

У судовому засіданні володілець майна заперечив проти клопотання та просить у такому відмовити, оскільки транспортний засіб купив через оголошення у Інтернет мережі; щодо можливої підробки свідоцтва дізнався від працівників поліції.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що на досудовому розслідування перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004160 від 18.12.2017. Відомості внесені за фактом, яке мало місце 17.12.2017 близько 23.25 год., коли невідома особа, під час зупинки транспортного засобу марки BMW», моделі «320 D», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою м.Львів, пр. Ч.Калини,72 пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з можливими ознаками підробки. Правова кваліфікація злочину ч.1 ст.358 КК України.

17.12.2017 протоколом огляду місця події вилучено автомобіль марки «BMW», моделі «320 D», номерний знак НОМЕР_1 , один ключ від вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які 18.12.2017 постановою слідчого визнані речовими доказами.

Крім цього у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був допитаний на досудовому слідстві у статусі свідка. Таким чином, він у даному кримінальному провадженні не має статусу ні підозрюваного, ані обвинуваченого, органом досудового розслідування не наведено доказів причетності ОСОБА_3 до підробки документів зазначеного транспортного засобу.

Згідно з п.3 ч.2 ст.167 КПК України на майно може бути накладено арешт, коли є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження розпочато саме за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно предметом кримінального правопорушення є саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а тому слідчий суддя приходить переконання, про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а клопотання про арешт майна в цій частині задовольнити.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Метою застосування арешту є: забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2, ч.4 ст.173 цього ж Кодексу при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, крім іншого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Згідно з ч.11 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, аналізуючи викладені кримінальні процесуальні норми закону, враховуючи кваліфікацію скоєного та санкцію ч.1 ст.358 КК України, яка не передбачає конфіскації, слідчий суддя приходить переконання, що накладення арешту на вилучений автомобіль переслідує, зокрема лише єдину мету - це збереження речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження внесено до ЄРДР за ч.1 ст.358 КК України за фактом можливої підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а не за ознаками, наприклад, ст. ст. 289 чи 290 КК України, а відтак підстав стверджувати, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КК України, тобто є знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, слідчим суддею при дослідженні матеріалів кримінального провадження не встановлено.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, приходжу переконання про відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль та ключ від нього, адже жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, враховуючи можливість передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання володільцю чи власнику, слідчим не доведений, а відтак у такому необхідно відмовити за безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 22, 26, 167, 170, 173, 532 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «BMW», моделі «320 D», номерний знак НОМЕР_1 , виявлене та вилучене під час огляду місця події від 17.12.2017, у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0004160 від 18.12.2017.

В накладенні арешту на транспортний засіб марки «BMW», моделі «320 D», номерний знак НОМЕР_1 та на один ключ від вказаного транспортного засобу - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1