Справа № 492/1875/17
ВИРОК
Іменем України
15 січня 2018 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши в місті Арцизі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження на підставі угоди про примирення за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, працюючої реалізатором ПП « ОСОБА_6 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніш не судима, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 13 грудня 2017 року, приблизно о 21 годині, більш точний час встановити не представилося можливим, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшла тдо ОСОБА_5 та далі, шляхом ривка, не застосовуючи будь-якого насильства або погрози його застосування, в присутності власника та свідків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито заволоділа майном потерпілої ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном «Samsung J120H», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 1065-ЮЛ/1.7 від 20.12.2017 року 2 000,00 гривень, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаялася в його вчиненні та вибачилася перед потерпілою та дала суду показання про обставини злочину, які повністю співпадають з обставинами, які викладені у обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_5 повністю підтвердила обставини злочину, які повідомила суду обвинувачена.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинила відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), та кваліфікує ці дії за ч. 1 ст. 186 КК України.

21 грудня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_4 , з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно вказаної угоди підозрювана ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 1 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Судом також встановлено, що санкцією ч. 1 ст. 186 КК України передбачене покарання, у тому числі, у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, порядок та умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченою своєї вини.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні погодилася на призначення узгодженої нею та потерпілою міри та виду покарання у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 гривень. Характер взятих ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 21 грудня 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області