Справа № 183/4843/17
№ 1-кп/183/384/18

У Х В А Л А
18 січня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловився про призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, її представника, захисника, обвинуваченого та свідків зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Вважає, що кримінальне провадження підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам закону.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала позицію свого представника та просила суд повернути обвинувальний акт прокурору.
Прокурор ОСОБА_3 не погодився з клопотанням представника потерпілої, просив суд в його задоволенні відмовити, мотивуючи свою позицію тим, що питання щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації діяння має вирішуватися судом під час судового розгляду, а не в підготовчому судовому засіданні. Крім того, під час досудового розслідування потерпіла не заявляла про наявність спричиненої їй матеріальної шкоди, цивільний позов не заявляла. Щодо спричинення легких тілесних ушкоджень малолітній дитині потерпілої, то це не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, згідно якої у потерпілої особи повинні бути тілесні ушкодження середньої тяжкості. Стосовно не зазначення в обвинувальному акті власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_7 , то це, на думку прокурора, не має значення для обвинувачення останнього за ч. 1 ст. 286 КК України
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, залишили вирішення питання про повернення обвинувального акта прокурору на розсуд суду.
Заслухавши прокурора, потерпілу і її представника, захисника, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта прокурору немає.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Так, в обвинувальному акті потерпілим зазначено ОСОБА_4 , однак жодних відомостей щодо спричинення кримінальним правопорушенням шкоди ОСОБА_8 обвинувальний акт не містить.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже, аналізуючи доводи представника потерпілої щодо неналежного і не повного формулювання обвинувачення, суд вважає, що обставини, на які посилається представник потерпілої, не свідчать про те, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки саме прокурору Законом надано право викласти в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та сформулювати обвинувачення у такий спосіб і в такій формі, які він вважає за необхідне. Саме такі вимоги КПК України ставить до обвинувального акта. При цьому, КПК України не передбачає право суду повернути обвинувальний акт прокурору у разі, коли суд вважає, що фактичні обставини правопорушення та/або формулювання обвинувачення викладені в ньому не коректно, не вірно. Питання ж доведеності вини обвинуваченого у інкримінованому йому злочині в межах пред`явленого обвинувачення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, питання належності, допустимості та достатності доказів суд встановлює під час судового розгляду. Крім того, на переконання суду, відсутність в обвинувальному акті відомостей про власника транспортного засобу, яким керував обвинувачений, не свідчить про порушення слідчим, прокурором вимог ст. 291 КПК України, і не перешкоджає потерпілій звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування спричиненої їй шкоди.
А тому, вислухавши учасників процесу, суд вважає можливим призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, її представника, захисника, обвинуваченого та свідків зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування. У зв`язку із наведеним в задоволенні клопотання представника потерпілої слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору, відмовити.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, її представника, захисника, обвинуваченого та свідків зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1