Справа № 296/3588/17
У Х В А Л А
Іменем України

16 травня 2017 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі розглядаючи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчуються 04 червня 2017 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурори вказали про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Захисник та обвинувачений просять суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Законний представник потерпілого покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, законного представника потерпілого, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, за змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її до провадження до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, задоволенню не підлягає з мотивів, що викладені вище.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, строком на два місяці, а саме по 14 липня 2017 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО при Житомирській УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1