Справа № 761/8384/18
Провадження № 1-кс/761/5738/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 02 березня 2018 року про відмову у визнанні потерпілими,

ВСТАНОВИВ :

09 березня 2018 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про скасування постанови слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 02 березня 2018 року про відмову у визнанні потерпілими в межах кримінального провадження №0000166 від 02.03.2018 року. Крім того, у скарзі заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 просять зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, надати їм пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Свою скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 мотивують тим, що 22 лютого 2018 року вони звернулися до СУ ГУНП в Київській області з клопотанням про виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року про зобов`язання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 внести відомості до ЄРДР за їх заявою, визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими, надати їм пам`ятки про їх права та обов`язки як потерпілих.

02 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за №0000166 від 02.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Того ж дня слідчим в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадженні №0000166 від 02.03.2018 року. Зазначену постанову заявники вважають незаконною та необґрунтованою, зазначають, що в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, їм було завдано моральну шкоду, про яку вони вказали в заяві про злочин та обґрунтували належним чином, тому просять скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 02 березня 2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Разом з тим, зазначила про можливість проведення судового розгляду у відсутність заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які не мають змоги з`явитися в судове засідання.

Слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , рішення якого оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився.

Разом з тим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши заявника ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, слідчим суддею встановлено, що 23 лютого 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , звернулися до СУ ГУ НП в Київській області з клопотанням про виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року про зобов`язання слідчого СУ ГУНП в Київській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , визнати їх потерпілими, вручити заявникам пам`ятки про їх права та обов`язки як потерпілих.

02 березня 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року, відповідно до якої скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 задоволено повністю та зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення за їх заявою від 13.02.2018 (ЖЄО-504), про вчинення заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ОСОБА_7 та співробітником даного департаменту ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , злочину, що кваліфікується за ст.365 КК України, під № 0000166.

02 березня 2018 року слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 було прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими в межах кримінального провадження № 0000166 від 02.03.2018. Слідчий у своїй постанові послався на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не зазначили в чому саме виражається завдана їм моральна та матеріальна шкода та на даний час не встановлено доказів спричинення співробітниками Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди останнім.

Проте, всупереч положенням ст.110 КПК України вказана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено мотивів на спростування доводів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зазначених у клопотанні, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в якості потерпілих у кримінальному провадженні.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону та кримінального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 звертаючись з заявою про злочин вказали про суму шкоди, яка була завдана останнім в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000166 від 02.03.2018 року.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Також варто нагадати, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Не зважаючи на це, та не спростовуючи в постанові про відмову у визнані потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 шкоди, слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадженні №0000166 від 02.03.2018, чим порушив їх законні права та інтереси та безпідставно усунув від участі у кримінальному провадженні.

За таких обставин, постанова слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 02 березня 2018 року про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000166 від 02.03.2018, підлягає скасуванню, а подана скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог скаржника в частині зобов`язання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, надати їм пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілих, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи порушене заявниками питання щодо покладення на слідчого обов`язку вручити останнім пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 2 ст. 55 КПК особою, яка прийняла заяву про визнання певного суб`єкта потерпілим у кримінальному провадженні, має бути вручена останньому пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Однак, згідно з ч. 5 наведеної статті у разі наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що ініціатору заяви шкода не завдана, слідчий вмотивованою постановою відмовляє у визнанні особи потерпілим.

У той же час, як встановлено вище, при постановленні рішення від 01.03.2018 слідчим наведені вище норми кримінального процесуального закону не дотримані, що мало наслідком постановлення необґрунтованого рішення. Однак, наведене водночас не є безумовною підставою для вручення заявникам пам`ятки про процесуальні права та обов`язки учасника кримінального провадження.

Крім того, частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак не може бути задоволено скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в частині зобов`язання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, надати їм пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, як таку, розгляд якої не передбачений у порядку ст. 303 КПК України.

За зазначених обставин, у задоволенні скарги в даній частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 26, 37, 40, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 02 березня 2018 року про відмову у визнанні потерпілими задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадженні №0000166 від 02.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Повний текст ухвали оголосити 16 березня 2018 року о 15 год. 55 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1