Справа180/1169/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 28 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Нікополь Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, працюючий стволовим на шахті № 8 ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», не одружений, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз 14.06.2011 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.345, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі. 01.10.2013 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 8 днів,
обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника ПАТ «Укрнафта» - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
27 квітня 2017 року ОСОБА_4 проходив поблизу від автозаправочної станції № 03028 ПАТ «Укрнафта», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Лермонтова, 2-а, і у нього виник умисел на відкрите викрадення будь-якого цінного майна в приміщенні автозаправочної станції. Після чого ОСОБА_4 прийшов додому до квартири АДРЕСА_2 , взяв маску, садові рукавички та сокиру, і 28 квітня 2017 приблизно о 04 годині 15 хвилин, підійшов до приміщення автозаправочної станції ПАТ «Укрнафта», що по вул.Лермонтова, 2-а, в м.Марганець, вдягнув маску, та за допомогою сокири, яку приніс із собою, розбив віконне скло, через яке проник всередину приміщення, де знаходились оператори АЗС ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . В присутності останніх ОСОБА_4 відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав з касового апарату грошові кошти в сумі 1290 грн., належні ПАТ «Укрнафта», жіночу сумку, належну ОСОБА_10 , в якій знаходився мобільний телефон «Samsung grand - 2» загальною вартістю 2575 гривень та грошові кошти в сумі 6000 гривень, належні ОСОБА_10 , спричинивши потерпілим матеріальну шкоду. Після чого ОСОБА_4 вийшов з приміщення АЗС з викраденим майном та зник в невідомому напрямку. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Також, 24 травня 2017 приблизно о 04 годині 10 хвилин ОСОБА_4 підійшов до приміщення автозаправочної станції № 03028 ПАТ «Укрнафта», розташованої за адресою: Дніпропетровська область м.Марганець вул.Лермонтова, 2-А, і заздалегідь вдягнувши маску та рукавички, за допомогою сокири, яку приніс із собою, розбив скло вхідних дверей, відчинив їх та проник всередину приміщення, після чого відкрито для операторів АЗС ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , умисно повторно з корисливих мотивів викрав з касового апарату грошові кошти в сумі 1152 гривні, належні ПАТ «Укрнафта», та мобільний телефон марки «Cubot S-350», належний ОСОБА_7 , спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2200 гривні, а ПАТ «Укрнафта» - на суму 1152 гривні.
Після того ОСОБА_4 вийшов з приміщення АЗС з викраденим майном та зник в невідомому напрямку, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_4 за кожним епізодом кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням в інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Повністю визнав себе винним за ч.3 ст.186 КК України, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що злочини вчиняв з корисливих мотивів. В той період він хоч і працював, однак перебував у дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки матір лежала у лікарні, і потрібні були гроші на лікування. 27 квітня 2017 року він близько дванадцятої години ночі повертався з роботи. Проходячи по вулиці Лермонтова, повз автозаправочної станції, подумав, що на заправці повинні бути гроші, і вирішив пограбувати її. Прийшов додому, зробив маску зі старої шапки, взяв тканинні рукавички для садових робіт, сокиру і приблизно о 03:00-04:00 годині 28 квітня 2017 року пішов до АЗС. За допомогою сокири розбив віконне скло на бічній стіні будівлі заправки, проник всередину приміщення і забрав з касового апарату гроші в сумі 1290 гривень та жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Samsung», після чого покинув приміщення АЗС. Телефон продав в м.Запоріжжі. Таким же чином здійснив грабіж тієї ж автозаправочної станції 24 травня 2017 року, тільки в будівлю проник через вхідні двері, скло в яких розбив за допомогою сокири. З касового апарату викрав грошові кошти в сумі 1152 гривні і мобільний телефон «Cubot». Майже всі кошти потрачені на ліки. Мобільний телефон «Cubot» в наступному був вилучений у нього працівниками поліції і повернутий потерпілій ОСОБА_7 . У вчиненому розкаюється. Матеріальну шкоду потерпілим відшкодував частково: потерпілій ОСОБА_10 він сплатив 7000 гривень, а потерпіла ОСОБА_7 відмовилася від грошей.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні розповіла, що наприкінці квітня 2017 року, точної дати не пам`ятає, вона була на своєму робочому місці на автозаправці ПАТ «Укрнафта», і приблизно о 4:00 годині до неї підійшла старший оператор ОСОБА_10 , і повідомила, що якийсь чоловік розбив вікно будівлі АЗС і лізе досередини. Разом вони вибігли на територію АЗС і спостерігали за грабіжником через вікно. Він був у масці, ходив по будівлі, а згодом з`ясувалося, що він викрав гроші ПАТ «Укрнафта» з каси, мобільний телефон та гроші, належні ОСОБА_10 , в розмірі 6000 гривень. В неї нічого не було вкрадено. Наступного разу, приблизно через місяць, вона зі ОСОБА_10 прибиралися на території АЗС, коли побачили того ж чоловіка, який знов забрався в будівлю АЗС, розбивши за допомогою сокири вікно на дверях, і викрав гроші з каси ПАТ «Укрнафта» та належний їй телефон «Cubot». Також пояснила, що ОСОБА_4 нічого не говорив, ніяких погроз в їх бік не висловлював, загрозливих жестів не робив. Додатково зазначила, що вона дуже злякалась, тому просить суворо покарати обвинуваченого.

Представник ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_8 суду повідомив, що при грабежах присутній не був, обставини вчинених кримінальних правопорушень йому відомі лише зі слів операторів АЗС ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Вчиненими кримінальними правопорушеннями ПАТ «Укрнафта» було спричинено матеріальну шкоду у виді викрадених з каси АЗС грошей на приблизну суму 2200-2400 гривень та розбитого скла на вікні будівлі та склопакету на вхідних дверях. Матеріальну шкоду ПАТ «Укрнафта» ні обвинуваченим, ні його рідними, не відшкодовано.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні не допитувалася у зв`язку з перебуванням її на заробітках за межами України, а також у зв`язку з тим, що інші учасники на її допиті не наполягали.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, за клопотанням прокурора та за відсутності заперечень з боку обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом потерпілих, допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань потерпілих та показань обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором за кожним епізодом за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст.65 КК України визначено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 , є тяжкими злочинами.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілим завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_11 хоча раніше і судимий неодноразово за корисливі злочини, однак призначені йому покарання відбув. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце реєстрації та постійне місце проживання, офіційно працює, отримує заробіток, має на утриманні матір похилого віку, тобто має міцні соціальні зв`язки. Також суд враховує, що обвинувачений повністю відшкодував збитки потерпілій ОСОБА_10 , сплативши їй 7000 гривень, намагався відшкодувати моральну шкоду потерпілій ОСОБА_7 , щиро розкаявся, повністю визнав свою вину і надав зізнавальні показання, як під час досудового розслідування, та в ході судового слідства.

У зв`язку з цим, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України щодо звільнення його від відбування покарання з випробуванням та встановленням йому іспитового строку.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно зі ст.76 КК України.

Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуваню.

Цивільний позов потерпілими у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи від 02 червня 2017 року № 38/12.1/159 становить 395,48 гривень, які слід стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Згідно постанов про прилучення до провадження речових доказів від 26 травня 2017 року та 14 липня 2017 року визнано речовими доказами: мобільний телефон «Samsung» з сім-картою мобільного оператора МТС, чоловічі кросівки чорного кольору, мобільний телефон «Cubot S-350» з сім-картами мобільних операторів МТС та Київстар, а також металевий лом по типу «гвоздодер»

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 , - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи, оформленої висновком № 38/12.1/159 від 02 червня 2017 року в розмірі 395 гривень 48 копійок.
Речові докази:
- мобільний телефон «Samsung» з сім-картою мобільного оператора МТС, чоловічі кросівки чорного кольору, а також металевий лом по типу «гвоздодер», передані на зберігання до камери зберігання речових доказів (Книга обліку речових доказів № 29, номери 47, 48), - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон «Cubot S-350» з сім-картами мобільних операторів МТС та Київстар, переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 , - залишити останній.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1