АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/546/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала

Іменем України

16 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0007035 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінено з домашнього арешту на тримання під вартою.
Строк тримання під вартою вказано рахувати з 19.10.2017 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-медичної експертизи та дактилоскопічної експертиз у розмірі 2588,10 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , 25.07.2017 приблизно о 00 год. 20 хв., перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, в цей же час та в тому ж місці, підійшов до ОСОБА_10 та тримаючи в руках кухонний ніж наніс ним їй два удари в область грудей та живота, спричинивши ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудей зліва на рівні 3-го ребра між середньо ключичною та передньою паховою лініями, колото-різане поранення живота зліва по середньо ключичній лінії.
Внаслідок цих проникаючих сліпих колото-різаних поранень грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів, з розвитком шоку та крововтрати настала смерть ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, погоджуючись із доведеністю вини, кваліфікацію дій, призначеного судом покарання, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2017 року змінити, через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості та призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_7 зазначає, що ОСОБА_6 визнав свою вину та щиро розкаявся, раніше не судимий, є пенсіонером, має місце реєстрації в м. Києві, де характеризуюсь з позитивної сторони, має ряд хронічних захворювань та потребує постійного догляду з боку синів, родичів. ОСОБА_6 все своє життя працював, виховав двох дорослих синів. Син ОСОБА_11 на даний час перебуває АТО захищаючи Батьківщину. По справі цивільний позов не був заявлений. Представник потерпілого жодних претензій матеріальних, моральних не має, просила суд призначити покарання, яке не буде пов`язане із реальним позбавленням волі.

Адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, надіславши суду клопотання, в якому зазначив, що подану апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, і попросив проводити розгляд провадження у його відсутність. Обвинувачений ОСОБА_6 також подав суду заяву, в якій просив проводити апеляційний розгляд у відсутність його захисника. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду у відсутність захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги, пояснення потерпілого, який також підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на суворість призначеного обвинуваченому покарання, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вказуючи при цьому на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої за обставин, викладених у вироку, відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини справи в суді першої інстанції учасниками процесу не оспорювалися, стосовно них відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувалися, і вони в апеляційній скарзі не оскаржуються.

За встановлених судом фактичних обставин справи, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Що стосується розміру покарання, справедливість якого оскаржена захисником, то колегія суддів вважає, що призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, тяжкості вчиненого злочину та його особі.

Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, відповідно до яких: 1) суд призначає покарання в межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Саме через загальні засади призначення покарання, реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вищезазначених норм, і призначаючи ОСОБА_6 покарання, з зазначенням цього у вироку, врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Крім того, суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та похилий вік, а обставин, що обтяжують покарання не встановив.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції при призначенні покарання врахована більшість обставин, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

З врахуванням всіх наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, проте, з врахуванням даних про особу та наявності обставин, що пом`якшують покарання, визначив розмір покарання в мінімальній межі санкції названого Закону про кримінальну відповідальність.

Саме таке покарання на думку колегії суддів є справедливим, адже буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нового злочину.

В матеріалах провадження відсутні дані про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі й ті, що підтверджували б , що обвинувачениймає ряд хронічних захворювань та потребує постійного стороннього догляду. Відтак, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не було встановлено даних про особу обвинуваченого та обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 , шляхом застосування вимог ст. 69 КК України, як про це просив захисник в апеляційній скарзі.

А відтак, вирок суду є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2017 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4