Справа № 368/155/18
Провадження № 1-кп/368/67/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлик кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 14.11.2017 року щодо ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 162 ч. 1, 185 ч. 3, , 185 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 162 ч. 1, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
на розгляді Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000613 від 14.11.2017 року щодо ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 162 ч. 1, 185 ч. 3, , 185 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 162 ч. 1, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи раніше судимим, а саме: 26.04.2017 р. Кагарлицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки, обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000663 від 02.10.2016 р. за ч. 3 ст. 187 КК України, на цілях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину.
Так, ОСОБА_4 в один із днів кінця жовтня 2017 року у вечірні години доби (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 . Під час спілкування він спільно з останнім змовився вчинити крадіжку чужого майна у домогосподарствах, розташованих по АДРЕСА_2 , а саме в тих домогосподарствах, мешканці яких тієї ночі будуть відсутні за місцем проживання.
Окрім того, він в один із днів кінця жовтня 2017 року в нічні години доби спільно з ОСОБА_6 з метою виявлення домогосподарства, в якому власники відсутні та подальшого вчинення з нього крадіжки чужого майна, проходив повз належне ОСОБА_8 дачне домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Побачивши, що на території цього домогосподарства його власник відсутній, а вікна будинку та господарських приміщень не освітлені, він, змовившись з ОСОБА_6 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме будь-якого майна ОСОБА_8 .
Так в один із днів кінця жовтня 2017 в нічні години доби (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 , підійшов разом з останнім до території огородженого дачного домогосподарства, що належить ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Там, упевнившись у відсутності власника дачного домогосподарства, інших його мешканців та в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаний єдиним умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, він, повторно, таємно, спільно з ОСОБА_6 , перелізши через паркан, зайшов на територію вказаного домогосподарства та прослідував до місця розташування господарського приміщення. Там ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 підійшов домогосподарства, відірвавши замок, інструментом принісши із собою, досудовим слідством металевого предмету пошкодив навісний замок, але, не зважаючи на це, проникнути в приміщення не зміг.
В подальшому ОСОБА_6 , пошкодивши шибку вікна, заліз до вказаного приміщення та з середини відчинив його двері. Всередині господарського приміщення, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 виявив та таємно викрав належні дружині власника домогосподарства ОСОБА_9 два раніше використовуваних електроподовжувачів, виробництва часів СРСР, раніше використовувану пластикову каністру, ємкістю 10 літрів, що не мають матеріальної цінності для власниці та вартість яких, під час досудового розслідування не встановлювалась та раніше використовувану ігрову приставку марки «Soni» Рlауstation-2, вартістю 1816 гривень 67 копійок.
З місця події ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 зник в невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 1816 гривень 67 копійок.
Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується ще і у тому, що він продовжуючи свої злочинні дії, після вчинення крадіжки з домогосподарства ОСОБА_8 , тієї ж ночі в один із днів кінця жовтня 2017 року у нічні години доби (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою проникнення до житла та іншого володіння особи для вчинення таємного викрадення чужого майна з ОСОБА_6 , підійшов до території огородженого домогосподарства, що належить ОСОБА_10 на праві приватної власності та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до володіння іншої особи, у порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканність житла чи іншого володіння особи, упевнившись, що на зазначеній території домоволодіння немає володільця, за їх діями ніхто не спостерігає, не маючи дозволу володільця на знаходження і пересування по території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , переліз через огорожу, таким чином вчинивши незаконне проникнення на територію домоволодіння, тобто порушив гарантоване право власника на недоторканість його володіння.
Продовжуючи свої умисні протиправні дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 підійшов до господарського приміщення, розташованого на території цього домогосподарства, де він особисто за допомогою металевого гвоздодеру, який він приніс з собою заздалегідь, зірвав навісний замок на його вхідних дверях, тим самим створивши можливість щодо протиправного їх відчинення.
Після цього ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 через вхідні двері проник до вказаного господарського приміщення, тобто таким чином незаконно проник до іншого володіння вказаної особи, порушивши гарантоване право власниці на недоторканість її володіння.
Зайшовши в середину господарського приміщення, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 виявив та викрав майно ОСОБА_10 , а саме: раніше використовуване електроточило виробництва часів СРСР невстановленої марки та виробника, електричний силовий кабель довжиною 50 м, раніше використовуваний металевий господарський візок, вартість яких досудовим розслідуванням не встановлювалася, оскільки ці речі для потерпілої не мають матеріальної цінності.
Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується ще і у тому, що він, продовжуючи свої злочинні дії після вчинення вищевказаних злочинів тієї ж ночі в один із днів кінця жовтня 2017 року в нічні години доби спільно з ОСОБА_6 з метою виявлення домогосподарства, в якому власники відсутні та подальшого вчинення з нього крадіжки чужого майна, проходив повз належне ОСОБА_11 дачне домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Побачивши, що на території цього домогосподарства його власниця відсутня, а вікна будинку та господарських приміщень не освітлені, він, змовившись з ОСОБА_6 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме будь-якого майна ОСОБА_11 .
Так в один із днів кінця жовтня 2017 року в нічні години доби (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 , підійшов разом з останнім до території огородженого дачного домогосподарства, що належить ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Там, упевнившись у відсутності власниці дачного домогосподарства, інших його мешканців та в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаний єдиним умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, він, повторно, таємно, спільно з ОСОБА_6 , перелізши через паркан зайшов на територію вказаного домогосподарства та прослідував до місця розташування господарського приміщення. Там ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 підійшов до вхідних дверей в приміщення та за допомогою принесеного з собою невстановленого досудовим слідством металевого предмету пошкодив навісний замок. Зайшовши всередину приміщення, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 виявив та таємно викрав раніше використовуваний зварювальний апарат невстановленої торгової марки і моделі, виробництва часів СРСР, який являв собою матеріальну цінність для власниці, як брухт кольорових металів, вагою 50 кілограмів, вартістю 7550 гривень та силовий електричний кабель, який матеріальної цінності для власниці не мав, внаслідок чого його вартість під час досудового розслідування не встановлювалась.
З місця події ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 зник в невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 7550 гривень.
Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується ще і у тому, що він продовжуючи свою злочинну діяльність 10.11.2017 приблизно о 01 годині спільно з ОСОБА_6 з метою виявлення домогосподарства, в якому власники відсутні та подальшого вчинення з нього крадіжки чужого майна, проходив повз належне ОСОБА_12 дачне домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Побачивши, що на території цього домогосподарства його власник відсутній, а вікна будинку та господарських приміщень не освітлені, він, змовившись з ОСОБА_6 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме будь-якого майна ОСОБА_12
10.11.2017 р. приблизно о 01 годині ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 , підійшов разом з останнім до території огородженого дачного домогосподарства, що належить ОСОБА_12 та розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Там, упевнившись у відсутності власника дачного домогосподарства, інших його мешканців та в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаний єдиним умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, він, повторно, таємно, діючи за попередньою змовою з групою осіб спільно з ОСОБА_6 , перелізши через паркан зайшов на територію вказаного домогосподарства та прослідував до місця розташування господарського приміщення, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 підійшов до вхідних дверей в приміщення та за допомогою принесеного з собою металевого лому пошкодив навісний замок. Відчинивши двері та зайшовши всередину приміщення, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 виявив та таємно викрав раніше використовувану кутову шліфувальну машину марки FORSAGE моделі F 1410/F 1411, вартістю 519 гривень та комплект коліс до велосипеда марки Діамонд 54-507, вартість яких, згідно з висновком експерта № 12- 4/1846 від 18.01.2018 р., не встановлена.
З місця події ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 зник в невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 519 гривень.
Прокурор у судовому засіданні просив суд прийняти рішення щодо продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки обвинувачений є особою, яка раніше судимою, вчинив ряд злочинів, які згідно ст.. 12 КК України відносяться до тяжких, судовий розгляд даного кримінального провадження продовжується. Обвинувачений ОСОБА_6 хоч і має місце реєстрації, але на тій території вчиняв злочини, за місцем проживання характеризується негативно, може впливати на потерпілих та злочини вчиняв, перебуваючи на іспитовому строку та висновків не зробив.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 клопотання прокурора підтримали.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора зазначає наступне. Прокурором подане клопотання з порушення строків звернення та взагалі щодо клопотання покладається на погляд суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з думкою свого захисника.
Суд, вислухавши клопотання прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід, думку обвинуваченого, його захисника, потерпілих, приходить до наступного висновку.
На розгляді Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000613 від 14.11.2017 року щодо ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 162 ч. 1, 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 162 ч. 1, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Судом встановлено, що під час досудового слідства відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вимог ст. 177 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків які дають достовірні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені частиною 1 цієї статті, а також судом було враховано, що обвинувачений вчинив ряд злочинів під час іспитового строку, має ще два кримінальні провадження, які знаходяться у судах на розгляді та інші обставини, які необхідні при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст. 201, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , є громадянином України, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, раніше судимого 26.04.2017 р. Кагарлицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки, у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор № 115», продовжити на 60 днів, тобто до 29 травня 2018 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1