ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1018/17
1-кс/0187/275/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. смт. Петриківка
Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянув в відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000085, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на врожай.

Перевіривши наданні до клопотання матеріали та заслухавши думку прокурора, суд

В С Т А Н О В И В :

27.09.2017 до Петриківського районного суду звернувся слідчий з клопотанням про арешт врожаю, при цьому він зазначає, що ним здійснєються досудове розслідування кримінального провадження за фактом самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності загальною площею близько 20 га, яка розташована на території Чаплинської сільської ради за межами населеного пункту, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

При цьому під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що на території Чаплинської сільської ради за межами населеного пункту розташована земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:1172, яка використовується невстановленою особою для вирощування сільськогосподарських культур - соняшнику, орієнтованою площею близько 10 га та кукурудзи орієнтованою площею близько 10 га.

Посилаючись на наявно підстави вважати, що врожай, а саме насадження сільськогосподарських культур - соняшнику, орієнтованою площею близько 10 га та кукурудзи орієнтованою площею близько 10 га, являється предметом злочинного діяння та з метою припинення незаконних дій ФГ «Фортуна», враховуючи, що зволікання може призвести до неможливості встановлення істини у даному кримінальному провадженні, що залишить злочинні дії правопорушників непокараними, виникла необхідність у застосуванні єдиної доцільної процесуальної дії, яка може бути ефективною, забезпечить збереження предмету кримінального правопорушення, а також подальше відшкодування завданої державним інтересам шкоди, тобто накладенні арешту на врожай соняшника та кукурудзи, вирощених на вищевказаній земельній ділянці.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане до суду клопотання.

В судовому засіданні судом встановлено, що органами досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000085, виявленого правоохоронними органами за фактом самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності загальною площею близько 20 га, яка розташована на території Чаплинської сільської ради за межами населеного пункту та кваліфікованого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, про що свідчить витяг з ЄРДР та рапорт прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення, за ухвалою слідчого судді або суду, права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частина 2 статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, для забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що з матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання про арешт врожаю, не можна зробити однозначного висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 197-1 КК України невідомими особами.

Так, відповідно до акту обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:1172, складеного 28.07.2017 комісією Чаплинської сільської ради дана земельна ділянка використовується ФГ «Фортуна», керівник ОСОБА_4 , засіяна сільськогосподарськими культурами - соняшником, орієнтованою площею близько 10 га та кукурудзою орієнтованою площею близько 10 га. Згідно листа Чаплинської сільської ради, вказана земельна ділянка на підставі рішення суду являється власністю ФГ «Фортуна». Крім того, згідно листа Держгеокадастру на звернення ОСОБА_4 на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку загальною площею 20 га для ведення фермерського господарства. Присвоєно кадастровий номер :03:002:1172.

Отже, є визначені в правовстановлюючих документах рішенні суду, власники на вказану земельної ділянки та її фактичні користувачі, а саме ФГ «Фортуна» при цьому таке фермерське господарство не зазначено в клопотанні слідчого, як власник врожаю, на який солід накласти арешт.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність будь-яких підстав вважати врожай на земельній ділянці сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:002:1172 предметом злочину та відповідно відсутні підстави його арешту.

Крім того, з матеріалів долучених по поданого клопотання про арешт жодним чином не вбачається існування будь-якого ризику, що врожай, на який слідчий просить накласти арешт, може бути приховуваний, пошкоджений, зіпсований, чи існують інші визначені законом ризики, які є завданням арешту та визначені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Щодо необхідності накладення арешту, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слід зазначити, що в такому разі арешт накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Матеріали наданого суду кримінального провадження не містять відомостей про вручення будь-якій особі підозри, а тому таке посилання слідчого, як необхідність в подальшому відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення безпідставне та не відповідає положенням закону.

Припинення незаконних дій ФГ «Фортуна», як підстава для арешту, на що посилається слідчий, не можна вважати законною, оскільки положеннями ч.1 ст. 170 КПК України, такої мети арешту не передбачено.

Беручи до уваги зазначене та керуючись статтями 131-132, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000085, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на врожай, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_1