У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
"19" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
З Київської місцевої прокуратури №4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду вищевказаний обвинувальний акт та додані до нього документи, які ухвалою судді призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення справи до судового розгляду, крім того клопотав про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Обвинувачений та його захисники, заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та просили направити обвинувальний акт до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності, оскільки обвинувачений придбав наркотичний засіб в Київській області, також заперечували проти обрання запобіжного заходу обвинуваченому.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
З урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження, яке необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Що стосується клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про направлення обвинувального акту до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності, воно не підлягає задоволенню, оскільки при дослідженні обвинувального акту та доданих до нього документів судом не виявлено порушень правил територіальної підсудності.
Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб /ст.179 КПК України/.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, працює, за місцем роботи характеризується як людина у якої існують проблеми з пунктуальністю, оскільки останній може вчасно не приходити на роботу, також порушувати трудову дисципліну, колеги відгукуються про нього, як про ненадійну людину, яка потребує додаткового контролю, крім того у дрібних ситуаціях на допомогу не приходить, а тому керівництво неодноразово поверталось до питання про зміну ОСОБА_3 на даній посаді. Крім того, згідно ст.178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, який має захворювання: гострий Q-інфаркт міокарда задньої стінки лівого шлуночка від 04.08.17, стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (КВГ 04.08.17: стеноз середньої третини ПМШГ ЛКА 80%, оклюзія середньої третини ПКА, СН І зі збереженою систологічною функцією лівого шлуночка, ФВ 58%, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, також приймає до уваги те, що останній у підготовче судове засідання призначене на 14 годину 15 хвилин 18 квітня 2018 року не з`явився, а тому ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
При цьому, суд вважає, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п.2 ч.3 ст.132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суддя, -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення обвинувального акту до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності відмовити.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у відкритому судовому засіданні на 12 годину 00 хвилин 26 квітня 2018 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю сторін кримінального провадження.
У задоволенні клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків строком на 60 днів, тобто до 17 червня 2018 року.
Кримінальне провадження розглядати одноособово.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: