Справа № 538/26/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Васильки Лохвицького району, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11 грудня 2016 року, близько 14 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Заводське Лохвицького району Полтавської області по проїзній частині дороги вулиці Ватутіна у напрямку центру міста. Керуючи даним транспортним засобом, ОСОБА_4 , поблизу електроопори №52, рухаючись по обледенілому покриттю проїзної частини дороги, не врахував дорожні умови, що склалися, не вибрав безпечну швидкість для руху керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого, втративши контроль над його рухом, допустив виїзд його за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, та у послідуючому у правий кювет, де відбувся наїзд передньою частиною автомобіля на стовбур дерева. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 , який перебував на передньому сидінні автомобіля ЗАЗ 110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно висновку судово-медичної експертизи №10 від 09.01.2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху лівого стегна, які відносяться до ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №5 від 10.01.2017 року у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ЗАЗ 110308, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, відповідно до якого: п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризують дорожні умови, наявність перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивність і рівень організації дорожнього руху, які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Дорожні умови - це сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

В умовах даної пригоди водій автомобіля ЗАЗ 110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП, шляхом виконання ним вимог п.12.1 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину за вищевикладених обставин визнав повністю. Про обставини скоєння злочину обвинувачений дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. Так, ОСОБА_4 пояснив, що 11.12.2016 року він керував автомобілем ЗАЗ в м. Заводське, де на обледенілій ділянці дороги не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Прохав суд повернути автомобіль його дружині ОСОБА_7 , оскільки на даний час перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні. Також обвинувачений в повному обсязі визнав цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Лохвицького РДА.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати дані фактичні обставини вчиненого злочину у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_4 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставиною справи, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав, в судовому засіданні засуджував власний вчинок та виявив готовність нести покарання.

Обставин справи, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , який вину в скоєному визнав, обставини справи, що пом`якшують покарання, те, що він в порядку ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, одружений, має сім`ю, має малолітню дитину, думку прокурора, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як вбачається зі змісту п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року у кожному випадку призначення покарання за ч.1 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

При вирішенні питання щодо не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує думку учасників процесу, те, що дана ДТП сталася внаслідок неврахування обвинуваченим дорожніх умов на обледенілому покритті дороги, що само по собі створює об`єктивні перешкоди для руху транспортного засобу, використовує транспортний засіб у тимчасових заробітках.

Також прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління Лохвицької районної державної адміністрації заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2969 грн. 04 коп.

При вирішенні цивільного позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно довідки Лохвицької ЦРЛ від 13.01.2017р. на лікування потерпілого ОСОБА_6 в період з 11.12.2016р. по 23.12.2016р. витрачено 2980,68 грн., з яких витрачено медикаментів лікарні на суму 11,64 грн., та за 12 ліжко днів 2969,04 грн. (вартість 1 ліжко дня 247,42 грн. х 12 ліжко днів).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» N 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання".

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Враховуючи викладене, наявний причинний зв`язок між встановленими вироком суду злочинними діями ОСОБА_4 та перебуванням потерпілого ОСОБА_6 на лікуванні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Речовий доказ підлягає вирішенню згідно ст. 100 КПК України, при цьому враховуючи, що ОСОБА_4 утримується під вартою по іншому кримінальному провадженні, суд враховуючи думку обвинуваченого, вважає за необхідне автомобіль передати його дружині ОСОБА_7 .

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній судовій автотехнічній експертизі від 10.01.2017 року № 5 в розмірі 703 грн. 68 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Лохвицької районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Лохвицької районної державної адміністрації 2969 грн. 04 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

Речовий доказ : автомобілем ЗАЗ 110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи від 10.01.2017 року № 5 в розмірі 703 грн. 68 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1