Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 1-15-575/2010р.
ВИРОК

Іменем України

08 жовтня 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Чернієнка С.А.

при секретарі Левченко О.О.,

за участю прокурора Толстої I.Л,

підсудних,

захисника підсудного ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, який народився 23 січня 1987 року у с. Українка Жовтневого .району Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, раніше не судимим, має базову загальну середню освіту, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;

ОСОБА_1, який народився 03 жовтня 1985 року у с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, раніше не судимим, має базову загальну середню освіту, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;

ОСОБА_4, який народився 01 липня 1987 року в м. Миколаєві, є громадянином України, неодруженим, раніше не судимим, має базову загальну середню освіту, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2010 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, діючи умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою і в групі, з метою вчинення крадіжки через пройму в огорожі проникли на територію колишньої бази заводу ім. 61-го комунара, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Ульянових, 84-А, звідки, викопавши з землі, намагалися таємно викрасти майно приватного підприємця ОСОБА_5, а саме 10 м. кабелю КВБ бш. та 10 м. кабелю ВВГ загальною вартістю 555 грн. 60 коп., проте не довели свого злочинного наміру до кінця, оскільки були затримані працівниками міліції.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у предявленому їм обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, винними себе визнали повністю, та повідомили, що дійсно 28 березня 2010 року вони втрьох за пропозицією ОСОБА_1 вирішили піти на територію колишнього заводу ім. 61-го комунара щоб викопати з землі кабель, відокремити від кабелю метал та здати його до пункту прийому металу. Близько 14 год. у цей же день, взявши із собою лопату, через пройму в огорожі вони проникли на територію вказаного заводу, викопали з землі кабелі та полотном ножівки по металу, яке знайшли на місці, відрізали від них чотири шматки, але у цей час побачили працівників міліції і почали тікати. Останні їх наздогнали та затримали. У миненому щиро каються.

Крім власних показань підсудних, їх вина у скоєнні зазначеного вище злочину підтверджується протоколом огляду місця події від 28.03.2010р., з якого слідує, що на момент його проведення на огородженій території колишньої бази заводу ім. 61-го комунара, наявна вирита трншея, біля якої було знайдено та вилучено 4 шматки кабелю, лом, держак

від лопати, кусачки, полотно ножівки по металу (а.с.4-8), а також довідкою від 05.05.2010р. виданою приватним підприємцем ОСОБА_5, згідно якої вартість майна, що його намагалися викрасти підсудні становить 555 грн. 60 коп. (а.с. 81).

Згідно висновків судово-психіатричних експертиз № 310 від 21.04.2010р. та № 328 від 27.04.2010р. у період часу, до якого належить інкриміноване їм діяння, підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які перебувають на обліку в МОПЛ № 1, могли усвідомлювати свої дії та керувати ними, їх дії носили цілеспрямований характер (а.с.55-58, 71-74).

Досудовим слідством дії підсудних правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. З ст.185 КК України, як закінчений замах на крадіжку - таємне викрадення чужого майна - поєднали з проникненням до сховища, вчинену за попередньою змовою групою осіб

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, його особу, а саме те що він є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його помякшує, - щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за скоєний злочин покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. З ст. 185 КК України, яке вважає таким, що відповідає особі цього підсудного та тяжкості вчиненого ним злочину.

Між тим, враховуючи, що ОСОБА_3 є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, має певне місця проживання, за яким характеризується позитивно, щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим його виправлення без відбування вказаного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обовязків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

При призначені покарання підсудному ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його помякшує, - щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 за скоєний злочин покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. З ст. 185 КК України, яке вважає таким, що відповідає особі цього підсудного та тяжкості вчиненого ним злочину.

Між тим, враховуючи, що ОСОБА_1 є раніше не судимим, має певне місця проживання, за яким характеризується позитивно, щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим його виправлення без відбування вказаного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування цього покарання з випробуванням строком на два роки, з покладенням обовязків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його помякшує, - щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за скоєний злочин покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. З ст. 185 КК України, яке вважає таким, що відповідає особі цього підсудного та тяжкості вчиненог. ним злочину.

Між тим, враховуючи, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, має певне місця проживання, за яким характеризується позитивно, щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим його виправлення без відбування вказаного покарання, а тому я можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування цього покарання з випробуванням строком на два ріки, з покладенням обовязків, передбачених п.п. 2,3,4 ч.І ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324, 330, 332-335, 343 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обовязки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти ці органи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятися до органів кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та вш о жуватиме покладені на нього судом обовязки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти ці органи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятися до органів кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення вироку не вчинить новую злочину та виконуватиме покладені на нього судом обовязки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти ці органи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятися до органів кримінально-виконавчої системи.

Речові докази у справі:

- поліетиленовий пакет, кусачки, полотно ножівки по металу, абразивний диск, держак

від лопати, що зберігаються у камері збереження речових доказів Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області - знищити; ,

- чотири шматка кабелю, віддані на збереження до рішення суду потерпілому

ОСОБА_5 - вважати повернутими за належністю.

Запобіжні заходи у вигляді підписок про невиїзд, обрані щодо засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, до набрання вироком законної сили - залишити попередніми.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: