Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 секретаря судового засідання ОСОБА_4 Прокурора ОСОБА_5

Підозрюваного ОСОБА_6

Захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000516, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Республіка Таджикистан, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, без визначення застави.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 01 квітня 2016 року близько 01 год. 00 хв, перебуваючи в громадському місці - залі кафе-бару Шоп, що в смт. Клевань на вул. Б. Хмельницького 71 Рівненського району Рівненської області, з хуліганських спонукань, в присутності інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, вчинив словесну суперечку з ОСОБА_9 , в ході якої умисно наніс останній два удари ліктем та один удар кулаком правої руки в обличчя. Продовжуючи злочинні дії, наздогнавши потерпілу в коридорі кафе-бару Шоп, наніс ще один удар кулаком правої руки в обличчя та стиснув її шию рукою, від чого ОСОБА_9 присіла на підлогу, а в подальшому заздалегідь заготовленим саморобним ножем умисно завдав один удар в стопу лівої ноги потерпілої, заподіявши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, про що 15 січня 2018 року ОСОБА_6 оголошено ( а. с. 26-27).

В поданих апеляційних скаргах:

Захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали, доводить, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання і сім`ю, у якій утримує двох малолітніх дітей та важкохвору дружину, яка потребує стороннього догляду, а слідчий та прокурор, на його думку, не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, оскільки прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу. Вказує, що йому не було відомо про кримінальне провадження щодо нього і він не переховувався від досудового розслідуваня, а перебував у Російській Федерації, заробляючи кошти. Просить ухвалу суду скасувати і застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання поданих апеляційних скарг, доводи прокурора щодо залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення з недотриманням своїх процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 дійсно має постійне місце проживання та сім`ю, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, і за вчинення тяжких злочинів: умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вимагання вчиненого групою осіб, а також за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, і на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, що свідчить про схильність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень.

З провадження також слідує, що під час досудового розслідування 08 липня 2016 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук, про що йому було відомо, і про що сам підозрюваний підтвердив при розгляді подання слідчим суддею місцевого суду, однак ОСОБА_6 не сприяв органу досудового розслідування і продовжував переховуватися.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд належно дотримався вимог закону і вірно прийшов до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали і обрання ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3