Справа № 598/35/18
провадження № 1-в/598/11/2018
УХВАЛА
іменем України
"18" січня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 представника Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Бакшеєво Московської області Російської Федерації, гр. України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, пенсіонерки, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, засудженої вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 року за ч.2 ст.121, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22.02.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 16.01.2015 року по 10.06.2015 року,

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення її від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 року за ч.2 ст.121, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В судовому засіданні засуджена клопотання підтримала, пославшись на те, що не порушує режиму відбування покарання, дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, приймає участь у культурних заходах установи, неодноразово залучалась до господарських робіт, відбула 2/3 строку призначеного їй покарання, що свідчить про те, що вона стала на шлях виправлення.

Представник адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» просить в клопотанні засудженої відмовити, оскільки засуджена не довела своє виправлення, має непогашене стягнення, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання та не є суб`єктом подання розгляду в суд клопотань про умовно-дострокове звільнення її від відбування покарання.

Судом встановлено, що за даною справою ОСОБА_5 засуджена вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 року за ч.2 ст.121, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із зарахуванням на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 16.01.2015 року по 10.06.2015 року.

Початок строку відбування покарання - 16.01.2015 року.

Кінець строку відбування покарання - 22.08.2019 року.

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженої, 28 грудня 2017 року комісією з розгляду питань умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та переводу до дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» розглянуто питання щодо можливості застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. За результатами розгляду цього питання, вказаною комісією установи виконання покарань прийнято рішення про відмову подання до суду клопотання щодо засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з огляду на те, що засуджена не довела свого виправлення.

Суд, заслухавши засуджену, представника адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» та думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні даного клопотання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженої, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи із наступного.

Як вбачається із узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої кримінальним кодексом частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, нормами КВК визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням орган або установа виконання покарань, а засуджений за правилами ст. 154 КВК України не наділений правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким, тобто суб`єктом подання розгляду в суд клопотань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким є адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія виконавчого органу місцевої ради.

Враховуючи наведене, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, подані засудженими не підлягають задоволенню з огляду на неможливість у визначений законодавством спосіб встановити факт того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ст. 81 КК України) або ж встановити, що засуджений став на шлях виправлення (ст. 82 КК України). Разом з тим, питання про можливість розгляду та задоволення відповідного клопотання, поданого засудженим залежить від таких обставин, як: виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, визначених ч. 3 ст. 154 КВК України, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності суб`єктів, визначених у ч. 3 ст. 154 КВК України щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш м`яким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання тощо.

Оскільки Державною установою «Збаразька виправна колонія (№63)» 28 грудня 2017 року виконано обов`язки, визначені ч. 3 ст. 154 КВК України, щодо своєчасності розгляду питання про можливість застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення, в зв`язку з чим права засудженої не є порушені.

На підставі наведеного та керуючись ст.154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення її від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2015 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1