Червоноармійський районний суд Житомирської області

Справа №292/136/18
Номер провадження 1-кп/292/43/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
23 квітня 2018 року смт. Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Соколів, Пулинського району, Житомирської області,
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,
з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого,
військовозобов"язаного, пільг, інвалідності не має, не судимого
за ч.1 ст.296 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
19 листопада 2017 року близько 02 години 40 хвилин ОСОБА_3 , у приміщенні Старомайданського будинку культури та відпочинку по вул.Незалежності в с. Старий Майдан, Пулинського району, Житомирської області, під час танцю відпочиваючих, порушуючи громадський порядок, перешкоджаючи відпочинку молоді, безпричинно з хуліганських міркувань почав чіплятися до відпочиваючого ОСОБА_5 , повис своїм тілом йому на плечі, нав"язуючи бійку.
Намагаючись уникнути конфлікту ОСОБА_5 відштовхнув від себе ОСОБА_3 , уникаючи дій останнього.
Не припиняючи свої хуліганські дії, без розриву в часі, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_5 та виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства в частині забезпечення недоторканості здоров"я особи, діючи зухвало, застосовуючи фізичну силу, наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, в ділянку лівого ока та частково лівої щоки, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу.
Помітивши протиправні дії ОСОБА_3 , виконувач обов"язків завідуючої Старомайданського будинку культури та відпочинку ОСОБА_7 , одразу увімкнула світло та припинила захід відпочинку.
У результаті хуліганських дій та нанесеного удару ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця в навколоорбітальної ділянки лівого ока, поверхневої рани в ділянці верхньої повіки лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також було зірвано відпочинок молоді в Старомайданському будинку культури.
Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст.296 ч.1 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні хуліганства не визнав та пояснив, що 19.11.2017 року, в нічний час, він перебував на відпочинку у приміщенні Старомайданського будинку культури с. Старий Майдан, Пулинського району. Коли він спустився зі сцени та обходив танцювальний майданчик, щоб вийти на вулицю, то проходячи повз ОСОБА_5 , який танцював, попросив його відступити у сторону, щоб мати можливість пройти, на що останній ліктем руки вдарив його у живіт. Відчувши фізичний біль, він вдарив ОСОБА_5 кулаком правої руки в обличчя та той впав на підлогу, а він вийшов на вулицю. Згодом прибули працівники поліції, які відібрали у нього пояснення. Заперечував що він був у стані алкогольного сп"яніння.
Незважаючи на те, що обинувачений не визнав своєї вини у скоєному, на підставі зібраних та досліджених безпосередньо в судовому засіданні доказів, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні вказав, що 19.11.2017 року, близько 02 години 30 хвилин, коли він танцював в приміщенні Старомайданського будинку культури в с. Старий Майдан, Пулинського району, до нього зі спини підійшов ОСОБА_3 та руками повис на його плечах. На що він сказав ОСОБА_3 відійти та без значних фізичних зусиль відштовхнув його ліктями рук. У відповідь на свою адресу почув від ОСОБА_3 образи, а коли повернувся до нього обличчям, ОСОБА_3 кулаком правої руки вдарив його в обличчя. Від удару він впав на підлогу та на деякий час втратив свідомість. Прийшовши до тями, побачив на своєму обличчі кров . Після того як ОСОБА_3 його вдарив, дискотеку було припинено та його брат - ОСОБА_8 викликав працівників поліції. Він не може сказати, чи перебував ОСОБА_3 у стані алкогольного сп"яніння. Про те бачив як обвинувачений увійшов до будинку культури з вином у руках;
- показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав про те, що 19.11.2017 року близько 02 години 30 хвилин, він разом з іншими знайомими та братом - ОСОБА_5 відпочивав у приміщенні Старомайданського будинку культури с.Старий Майдан, Пулинського району . Під час танцю до ОСОБА_5 зі спини підійшов ОСОБА_3 та почав танцювати наблизившись впритул до ОСОБА_5 , тобто повис на потерпілому. ОСОБА_5 ліктями відштовхнув ОСОБА_3 від себе та коли він повернувся обличчям до ОСОБА_3 , останній кулаком правої руки наніс удар ОСОБА_9 в обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу, а ОСОБА_3 вийшов на вулицю. Все це тривало на протязі декількох хвилин. Він допоміг ОСОБА_5 піднятися та витерти кров з обличчя. У клубі на той час було близько 30 чоловік та після того що сталося, дискотеку було припинено, частина відвідувачів відразу полишили приміщення клубу, а решта пішли трохи пізніше. Він викликав працівників поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала про те, що 19.11.2017 року, вона, з нагоди свого дня народження з друзями, на автомобілі, яким керував її батько прибули до Старомайданського будинку культури. Під час танцю у даному клубі вона бачила, як ОСОБА_3 руками повис на спині ОСОБА_5 , на що ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_3 від себе і останній вдарив ОСОБА_5 рукою в обличчя та потерпілий впав на підлогу. Від побаченого вона перелякалася. В цей час завідувач будинку культури увімкнула світло, музику було зупинено та заклад припинив свою роботу. Вся ця подія тривала декілька хвилин. Після цього удару потерпілому надавали допомогу, витирали кров з обличчя. Хтось із присутніх викликав працівників поліції. Вона не може сказати з впевненістю, чи перебував ОСОБА_3 у стані алкогольного сп"яніння;
- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що вона працює завідуючою Старомайданським будинком культури та відпочинку. 19.11.2017 року близько 02 години 40 хвилин, вона перебувала на роботі. Заклад працював того вечора поза встановленим графіком роботи, оскільки приїхав діджей та молодь попросила продовжити на певний час роботу клубу. Під час танцю вона зі сцени помітила в залі штовханину між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а коли ввімкнула світло, то побачила ОСОБА_5 , який лежав на підлозі, ОСОБА_3 в приміщенні клубу вже не було. Після чого танці припинилися та вона закрила приміщення клубу;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що 19.11.2017 року, близько 02 години 30 хвилин, він перебував в приміщенні Старомайданського будинку культури с. Старий Майдан, Пулинського району, Житомирської області, куди привіз свою доньку з друзями, з приводу святкування її дня народження. Під час танцю, музику було припинено та ввімкнено світло, оскільки ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 .. Останнього він побачив на підлозі, а ОСОБА_3 вже покинув приміщення будинку культури. Після того що сталося завідуюча будинком культури повідомила, що буде закривати заклад . Того вечора він спостерігав як ОСОБА_3 біля приміщення будинку культури затівав суперечку з іншими хлопцями, про те чи перебував ОСОБА_3 у стані алкогольного сп"яніння, стверджувати не може;
- висновком судово-медичної експертизи № 2508 від 14 грудня 2018 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в навколоорбітальній ділянці лівого ока, поверхневої рани в ділянці верхньої повіки лівого ока, які виникли від дії тупого (их) предмета (ів), не залишивши в ньому яких-небуть специфічних та характерних ознак дозволяючих ідентифікувати його контактуючу слідоутворюючу поверхню та могли утворитися при обставинах та в термін, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, та самим обстеженням, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судити точно скільки було нанесено травмуючих дій потерпілому, не мається можливим. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 являються не характерними для падіння на площині;
Згідно досудової доповіді відносно ОСОБА_3 Пулинського РС з питань пробації ЦМУ ПВКПП Міністерства юстиції від 23.03.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі небезпеки для суспільства (у тому числі і для окремих осіб) не становить. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що показання потерпілого та свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , є послідовні, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються вище наведеними доказами.
Щодо показань обвинуваченого та твердження захисника, про те, що дії обвинуваченого порушили виключно права та інтереси лише потерпілого та обвинуваченого, через конфлікт, який виник між ними, з приводу нанесеного потерпілим удару обвинуваченому, то суд приходить до висновку, що вони, не підтверджені належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні .
Відповідно до ч.1,2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Захисник просив виправдати обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, так як в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
Невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , суд розцінює як спробу уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Захисник в судових дебатах звернув увагу суду на те, що в діях ОСОБА_3 не було мотиву явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю; мотивом вчинення зазначених дій з його сторони по відношенню до потерпілого є поведінка потерпілого, який відштовхнувши обвинуваченого, спричинив останньому фізичний біль; не було порушено громадський порядок, оскільки ця подія тривала лише декілька хвилин, а розважальний заклад продовжував роботу поза встановленим графіком роботи; а також, що акт агресії з боку обвинуваченого по відношенню до потерпілого, а саме - нанесення одного удару потерпілому, був спровокований протиправними діями самого потерпілого.
Ці твердження є необгрунтованими, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, у присутності інших людей, що відпочивали, заподіяв потерпілому тілесне ушкодження, а саме - наніс один удар рукою в обличчя, чим принизив честь і гідність потерпілого. Суд розцінює такі дії обвинуваченого як хуліганські, які супроводжувались особливою зухвалістю.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в Постанові від 04.10.2012 року по справі 5-17кс12, норми, передбачені ч.1 ст.296 КК - хуліганство визначають обсяг (стан, зміст, певну сукупність) суспільних відносин, які охороняються їх дією, й водночас визначають умови, характер, підстави застосування заходу примусу до суб"єктів, які порушили встановлений ними обов"язок утримуватися від учинення дій певного змісту.
Об"єктом захисту цих норм є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охорони здоров"я, честі і гідності людини, її прав та свобод, зокрема право на відпочинок, уставлених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці і побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об"єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.
Посягання на ці відносини здійснюється у активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбувається у публічних (громадських, людних) місцях, супроводжується ненормативною (брутальною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуюючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров"я, крім інших ознак, перебуває об"єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб"єктивної сторони злочину, як його мотив.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об"єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння вбачається із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із-за бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов"язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
П.3,4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганства" роз"яснено, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч.1 ст.296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Хуліганство відрізняється від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин вчинення ним кримінально карних дій, що супроводжувалися погрозами вбиством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені ним щодо членів сім"ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих, тощо слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії слід кваліфікувати лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалися особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством визнається таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалося наприклад насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства, організації, руху громадського транспорту, тощо..
Виходячи із обставин, встановлених під час розгляду даного кримінального провадження, суд оцінює дії обвинуваченого, як такі, що грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю. Так ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що знаходиться в нічний час доби, у будинку відпочинку, що є громадським закладом, призначеним для відпочинку, у присутності інших осіб, виказуючи свою зухвалість, заподіяв потерпілому, який відпочивав у цьому закладі тілесне ушкодження, а саме - наніс кулаком руки удар в область обличчя, від якого потерпілий впав. Своїми неправомірними діями обвинувачений посягнув на честь та гідність потерпілого, чим принизив останнього. Крім того, в результаті зазначених дій ОСОБА_3 було порушено відпочинок інших осіб, які знаходились у даному громадському закладі, оскільки внаслідок цих подій заклад припинив свою роботу. Обвинувачений діяв з хуліганських спонукань, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілого, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки, тобто діяв з мотивів явної неповаги до суспільства.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд виключає із обвинувачення обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння, оскільки ця обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
Як особа обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням наведених вище обставин, думки потерпілого, який щодо міри покарання покладається на розсуд суду, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов в кримінальному провадженні, не заявлявся. Судові витрати та речові докази, відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1