Справа № 188/878/17
Провадження № 1-кп/188/100/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в смт. Петропавлівка клопотання в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000252 від 12.04.2017 року, про застосування до неповнолітніх

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Хороше, Петропавлівського району Дніпропетровської області, навчається у Петропавлівській ЗОШ 1-3 ступенів №2, за програмою для дітей шкільного віку з легкою розумовою відсталістю, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у відділі молодіжної превенції Петропавлівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває на обліку у психіатра, за місцем навчання має задовільну характеристику, виховується у повній сім`ї, мати працює технічним працівником на ш. «Сташкова» ШУ «Дніпровське» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», батько працює сторожем у дитсадку № 3 смт. Петропавлівка, батьки приділяють достатню увагу вихованню та навчанню сина, житлово-побутові умови проживання незадовільні, перебуває на обліку у службі у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації, як такий, що схильний до правопорушень, родина малозабезпечена,

примусових заходів виховного характеру у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі ДПТНЗ «Межівське професійно-технічне училище», громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку у відділі молодіжної превенції Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, фізично та психічно здоровий, має низький рівень знань по всім предметам, за місцем навчання має задовільну характеристику, виховується у повній сім`ї, мати працює продавцем у магазині «Трьошка» в смт. Петропавлівка, вітчим постійного місця роботи не має, мати приділяє достатню увагу вихованню та навчанню сина, житлово-побутові умови проживання задовільні, перебуває на обліку у службі у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації, як такий, що схильний до правопорушень, родина малозабезпечена,

примусових заходів виховного характеру у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

неповнолітнього ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ,

представника служби в справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації ОСОБА_8 ,

начальника сектору молодіжної превенції Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 06.04.2017р. близько 22.00 години, діючи за попередньою змовою, спрямованою на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливими мотивами, шляхом вільного доступу через город зайшли на територію подвір`я садиби, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 та належної ОСОБА_10 .

Після цього, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою, спрямованою на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшли до будинку, розташованого за вказаною адресою, біля якого стояв мопед марки «Верховина», об`ємом двигуна 49,9 куб. см, належний ОСОБА_10 , та, не маючи ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, впевнившись у тому, що навколо нікого немає і їх ніхто не бачить, викотили цей мопед через город домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та покотили викрадений мопед в напрямку двору домоволодіння ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , зникнувши з місця пригоди.

Таким чином, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 незаконно, протиправно, таємно вилучили у законного власника ОСОБА_10 всупереч його волі мопед марки «Верховина», об`ємом двигуна 49,9 куб. см, вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 18/12.2-196 від 18.05.2017р. складає 3815 гривень 56 копійок, чим спричинили ОСОБА_10 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Дії неповнолітнього ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані як суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Дії неповнолітнього ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковані як суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

На момент вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не досягли віку, з виповненням якого настає кримінальна відповідальність, тому орган досудового розслідування направив до суду клопотання про застосування до неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просить застосувати до неповнолітніх примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд батьків на строк три роки та у вигляді направлення неповнолітнього ОСОБА_4 до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на строк до його повноліття.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння у вигляді незаконного заволодіння транспортним засобом визнав повністю і підтвердив, що за попередньою змовою з ОСОБА_4 за пропозицією останнього вони зайшли через город на територію домоволодіння ОСОБА_10 та викотили мопед «Верховина», який стояв біля будинку і покотили до нього додому.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння у вигляді незаконного заволодіння транспортним засобом визнав повністю і підтвердив, що за попередньою змовою з ОСОБА_3 вони зайшли через город на територію домоволодіння ОСОБА_10 та викотили мопед «Верховина», який стояв біля будинку і покотили до ОСОБА_3 додому.

Участь цих неповнолітніх осіб у вчиненні суспільно небезпечного діяння у вигляді незаконного заволодіння транспортним засобом підтверджується також іншими дослідженими судом доказами: протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення у вигляді незаконного заволодіння в період з 06.04.2017р. по 12.04.2017р. невідомими особами належним йому мопедом «Верховина», що стояв біля будинку по АДРЕСА_3 , чим завдали йому шкоду, яку він визначив в розмірі 1500 грн. (т.1, а.с.13); протоколом огляду місця події, з якого вбачається, що на подвір`ї потерпілого біля будинку стоїть мототехніка і лежать запчастини до неї (т.1, а.с.19-23); протоколами оглядів подвір`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де виявлені частини мопеду «Верховина», належного потерпілому, які приніс туди неповнолітній ОСОБА_4 (т.1, а.с.30-35); протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно з яким потерпілий в присутності понятих серед чотирьох мопедів впізнав свій за індивідуальними ознаками залізна ніжка, варена вилка, саморобний тросик (т.1, а.с.36-39); речовими доказами у вигляді вилучених частин мопеда «Верховина» (т.1, а.с.41), які за розпискою потерпілого зберігаються в нього (т.1, а.с.42); висновком судової автотоварознавчої експертизи № 18/12.2-196 від 18.05.2017р., за яким вартість мопеда «Верховина» складає 3815 гривень 56 копійок (а.с.45-48).

Ніхто із учасників судового провадження не оспорює кваліфікацію дій неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 органами досудового слідства як суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.289 КК України, і, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що дана кваліфікація вірна, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_7 , представник служби в справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації ОСОБА_8 , начальник сектору молодіжної превенції Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 не заперечували проти застосування щодо неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, запропонованих прокурором.

Захисник ОСОБА_13 не заперечував проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька, водночас вважав, що аналогічний захід був би достатнім по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Статтею 105 КПК України передбачено, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ч.3 цієї статті до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що на час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 виповнилося 14 років, ОСОБА_4 виповнилося 15 років, і вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України, що виключає їх кримінальну відповідальність, однак дозволяє застосувати до них примусові заходи виховного характеру.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, суд враховує його особу, який в цілому характеризується незадовільно, умови його життя та виховання на час перевірки були неналежні, та те, що до неповнолітнього ОСОБА_3 ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року вже було застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді: застереження, а саме: роз`яснення судом неповнолітньому наслідків шкоди, завданої охоронюваним законом прав осіб, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати у разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього, а саме обмеження перебування поза домівкою з 20.00 до 06.00 години протягом доби на строк два роки, покладення обов`язку продовжити навчання; передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_14 та батька ОСОБА_6 на строк два роки. Ситуація не змінилася на краще після передачі його під нагляд батьків, неповнолітній ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин середньої тяжкості.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 298 від 14.11.2017 року ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки в період часу, що відноситься до діянь, свідком яких він є, не страждав та в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в теперішній час органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії.

За своїм психічним станом в період часу, що стосується діянь, свідком яких він є, іспитований міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може сприймати обставини, що мають значення для справи, і може давати про них правильні покази.

Рівень психічного розвитку іспитованого відповідає віковій нормі.

Іспитованому властиві такі індивідуально-психологічні особливості, як нормальний рівень розумового розвитку, активність, товариськість при поверховості соціальних контактів, егоцентричність, нестійкість настрою та самооцінки, низька мотивація до навчання, збудливість з легким виникненням запальних і дратівливих реакцій, вузьке коло інтересів.

Статтею 97 КК України передбачено, що у разі ухилення неповнолітнього, що вчинив злочин, від застосування до нього примусових заходів виховного характеру ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності (ч. 3).

Ухиленням від застосування примусових заходів виховного характеру слід вважати таку поведінку неповнолітнього, коли він без поважних причин протягом установленого строку систематично порушує або не виконує умови застосування визначеного судом заходу (заходів) - не дотримує встановлених судом обмежень свободи дій або вимог щодо його поведінки; не піддається виховному впливу та ухиляється від контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, педагогічного або трудового колективу; відмовляється відшкодувати майнові збитки; не виконує умов угоди про примирення; самовільно залишає школу чи училище соціальної реабілітації або систематично порушує порядок перебування в цих установах; тощо.

Ухвалою суду від 20.09.2016 року до ОСОБА_3 застосовано заходи виховного характеру на строк два роки. Вина неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні нового суспільно небезпечного діяння, яке він вчинив 06.04.2017р., доведена у судовому засіданні. Отже, з моменту застосування до нього заходів виховного характеру минуло лише шість місяців, але застосувати вимоги ч. 3 ст. 97 КК України до неповнолітнього ОСОБА_3 неможливо, бо він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, і не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. За станом його здоров`я (наявність психосоматичного захворювання) до неповнолітнього ОСОБА_3 не допускається застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків, тому до нього слід застосувати повторно інший примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька.

При вирішенні питання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд враховує його особу, який в цілому характеризується задовільно, умови його життя та виховання на час перевірки були задовільні, також бере до уваги думку прокурора, представника служби у справах дітей ОСОБА_8 , представника сектору ювенальної превенції поліції ОСОБА_9 , пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_7 , щодо можливості виправлення неповнолітнього, і приходить до висновку, що ОСОБА_4 може виправитися шляхом застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на строк до його повноліття. Суд вважає необгрунтованою позицію захисника ОСОБА_13 щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька, тому що його законний представник ОСОБА_7 заявила, що не має впливу на нього і він її не слухається, що підтвердили представник служби у справах дітей ОСОБА_8 та представник сектору молодіжної превенції поліції ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_4 продовжує вчиняти суспільно-небезпечні діяння. Крім того, законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 зазначив, що саме ОСОБА_4 втягує його неповнолітнього сина ОСОБА_3 у вчинення таких діянь.

Речові докази у справі запасні частини до мопеду «Верховина», що зберігаються за розпискою у потерпілого ОСОБА_10 , слід залишити йому(т.1, а.с.41-42).

Згідно з довідкою експертної установи витрати на залучення експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи складають 790,96 гривень (т.1, а.с.69).

Однак, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення таких витрат у разі застосування до неповнолітніх правопорушників заходів виховного характеру КПК України не передбачає.

На підставі ст.ст. 22, 97, 105 КК України та керуючись ст.ст.124, 129, 392-395, 498, 500, 501, 532 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Хороше, Петропавлівського району Дніпропетровської області, навчається у Петропавлівській ЗОШ 1-3 ступенів №2, за програмою для дітей шкільного віку з легкою розумовою відсталістю, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд батька ОСОБА_6 на строк три роки.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі ДПТНЗ «Межівське професійно-технічне училище», громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на строк до досягнення ним повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Речові докази у справі запасні частини до мопеду «Верховина» залишити потерпілому ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1