ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0004720 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кзил-Орда, Казахстан, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітнього сина 2011 року народження, працюючого ТОВ «Аліандр ЛТД», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ст. 125 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
02 вересня 2017 року близько 21 години 00 хвилин знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 , з мотивів неприязних відносин, виник злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в це цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 та тримаючи у своїй лівій руці собачий повідок з металевим карабіном, наніс ним удар в область правої сторони голови ОСОБА_5 , від якого останній впав.

Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців на волосистій частині голови та правій верхній кінцівці, синця та садна на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково і пояснив, що 02 вересня 2017 року у вечірній час він прогулювався зі своїм собакою, породи німецька вівчарка, і повернувши у свій провулок, за 100 метрів від свого будинку, відпустив його з повідка. Підійшовши до воріт сусіда ОСОБА_7 , пес схопив кошеня, а він почав їх розбороняти та після його команди пес залишив кошеня і знаходився позаду нього. В цей час вийшов потерпілий ОСОБА_7 та почав агресивно висловлюватися щодо нападу собаки на кошеня. Він повернувся до ОСОБА_7 спиною та з необережності, тримаючи в правій руці повідок з металевим карабіном, ударив останнього в область голови. Заперечив, що удар наносив умисно, а тому вважає, що відсутні підстави для принесення вибачення потерпілому.

Незважаючи на не визнання своє вини у скоєнні інкримінованого злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами: показами потерпілого, свідка, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами і дає всі підстави для висновку про доведеність його вини у вчиненому злочині.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 02 вересня 2017 року близько 21 години разом зі своєю дружиною знаходився у власному подвір`ї. В цей час біля своїх воріт вони почули якусь метушню та гарчання собаки. Він одразу вибіг і побачив, що собака шматує кошеня, а ОСОБА_6 стояв поруч і спостерігав за цим. Він одразу звернувся до ОСОБА_8 з проханням забрати собаку, але останній на його слова не реагував і ніяких дій не вчиняв. А тому він в більш грубій формі, використовуючи ненормативну лексику, почав вимагати забрати собаку. На це ОСОБА_8 , тримаючи в лівій руці повідок з металевим карабіном, з розвороту наніс ним йому удар в область голови, від чого він впав на землю. Поруч також знаходилися його дружина, яка забравши кошеня, почала кричати та просити його зайти у свій двір. Він піднявся та зайшов у свій двір, зачинивши ворота, а ОСОБА_8 підійшов до його воріт та продовжував щось погрожувати. Зазначив, що пес ОСОБА_8 і раніше забігав до їх подвір`я, у зв`язку з цим він просив обвинуваченого тримати собаку на повідку. Зазначив, що ОСОБА_8 ніяких вибачень йому не приносив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що 02 вересня 2017 року у вечірній час, вона разом з чоловіком знаходилися у власному подвір`ї. В цей час біля своїх воріт вони почули гарчання собаки та метушню. Її чоловік одразу вибіг з подвір`я і декілька разів вимагав у ОСОБА_8 забрати собаку. Коли вона вийшла з двору, побачила, що її чоловік та ОСОБА_8 стояли один навпроти одного, а собака оастннього знаходився позаду нього. Вона забрала кошеня та поверталася у власне подвір`я і побачила, що ОСОБА_8 з розмаху наніс удар повідком в область голови її чоловіка, від якого останній впав. Вона стала кричати і вони разом з чоловіком забігли у власне подвір`я та зачинили ворота. А ОСОБА_8 підійшовши до їх воріт, в які грюкав та грубо висловлювався. Від удару повідком у її чоловіка була кров на правій скроні. Чоловік одразу викликав поліцію, а вона з кошеням поїхала до ветеринарної лікарні, де кошеня було приспано, оскільки воно отримало ушкодження несумісні з життям. Також зазначила, що раніше пес ОСОБА_8 забігав до їх подвір`я, ганяючись за котами. Будь-яких вибачень обвинувачений її чоловіку не приносив.

Протоколом прийняття заяви від 03.09.2017 року ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.26).

Висновком судово-медичного експерта № 1844 від 04 вересня 2017 року у ОСОБА_5 виявлено синці на волосистій частині голови та правій верхній кінцівці, синець та садно на обличчі справа, які утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.28).

Протоколами проведення слідчого експерименту від 17 жовтня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 (а.с.29-36).

Висновком судово-медичного експерта № 2256 від 19 жовтня 2017 року виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді синців волосяної частини голови, правої верхньої кінцівки, синця та садні на обличчі за механізмом свого утворення можуть відповідати обставинам, на котрі вказують потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_11 в ході проведення слідчих експериментів з вказаними особами 17.10.2017 року (а.с.37).

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_6 і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності та пом`якшити свою участь у вчиненому.

Так, з дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.38-41), останній пояснив, що він на слова потерпілого розвернувся до нього і коли ОСОБА_7 наблизився, він з метою захисту наніс один удар по голові останнього. При цьому, у своїх показах обвинувачений зазначав, що ніяких дій, які б загрожували його безпеці, потерпілий не вчиняв. Зазначені обставини спростовують твердження обвинуваченого про механізм нанесення удару та вказують на умисні дії, а не дії з необережності.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 125 ч.1 КК України, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують його покарання, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, має на вихованні неповнолітнього сина.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд обирає йому покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції статті.

Процесуальні витраті та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1