18.01.2018 Єдиний унікальний номер 205/2907/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000120 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянин України, не одруженого, малолітніх дітей на утримані не має, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 31.03.2017 року близько о 14 год. 00 хв., керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, заздалегідь заготувавши один порожній мішок білого кольору, прибув до 7 залізничної колії західної горловини залізничної станції Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташована в адміністративно-територіальних межах Новокодацького району м. Дніпро. Там ОСОБА_3 побачив на вказаній залізничній колії вагон №53461464 за відправкою №23062302 «станція Міжріченськ Західносибірської залізниці ВАТ «Російської залізниці» - станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вантажем - вугілля «бітумінозного коксуючого концентранту вугільного ГЖ», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», який визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 31.03.2017 року близько 16 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вказаного вагону № 53461464, по сходах заліз на нього та руками наповнив із вказаного вагону принесений із собою один порожній мішок білого кольору вугіллям «коксующимся концентрату вугільного», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», потім скинув з вагону на землю один мішок, після чого зліз з нього, взяв один мішок у руки та намагався покинути місце вчиненого кримінального правопорушення, однак не зміг довести свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення з вагону №53461464 за відправкою №23062302 «станція Міжріченськ Західно-Сибірської залізниці ВАТ «Російської залізниці» - станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вантажем - вугілля «бітумінозного коксуючого концентранту вугільного ГЖ» а саме: 45 кг вугілля «бітумінозного коксуючого концентранту вугільного ГЖ», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 14/12.1/409 від 13.04.2017 року станом на 31.03.2017 рік становить 161 гривня 55 копійок.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, покаявся та суду пояснив, що 31 березня 2017 року близько 14-00 години з метою викрадення вугілля він прибув до залізничної станції Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця», де побачив вагон та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає заліз до вагону, у якому наповнив заздалегідь приготовлений мішок вугіллям та скинув його на землю. Злізши з вагону ОСОБА_3 намагався зникнути з викраденим вугіллям, проте був затриманий воєнізованою охороною Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Обставинами, пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 14/12.1/409 від 13.04.2017 року, витрати на яку складають 351,84 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк у один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 351 (триста п`ятдесят одну) гривню 84 копійок витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 14/12.1/409 від 13.04.2017 року.

Речові докази, якими було мішок концентрату вугілля вагою 45 кг., який було передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ» вважати повернутим потерпілому ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ» за належністю;
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1