Гусятинський районний суд Тернопільської області

Справа № 596/2074/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2017 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою "Копичинецькою виправною колонією Тернопільської області № 112" заяву про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження працюючою у Приватному акціонерному товаристві «Тернопільський молокозавод».
Засудженого: 05.10.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 10.03.2016 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2015 року в частині звільнення від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочину за сг.ст. 186 ч.2, 69 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2015 року залишено без змін,-

ВСТАНОВИВ:
13.12.2017 року до Гусятинського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Розглянувши клопотання, матеріали особової справи, заслухавши думку прокурора, яка заперечує проти застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2015 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 10.03.2016 року, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2015 року в частині звільнення від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком, в цій частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочину за ст.ст. 186 ч.2, 69 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2015 року залишено без змін.

На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Копичинська виправна колонія (№ 112)». Початок строку 29.04.2016 року, кінець строку 29.10.2018 року, 29.07.2017 року фактично відбув ? частину призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Статтею 1 даного Закону встановлено перелік осіб, які підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Відповідно до ст. 4 наведеного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного злочину, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» відбув більше половини призначеного строку основного покарання, однак засуджений ОСОБА_4 не підпадає під перелік осіб, які зазначені у статті 1 Закону України «Про амністію у
2016 році», що виключає можливість застосування до нього цього Закону.
Керуючись ст. 539 КПК України, ст.1,4 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.1, 4, 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення прокурор, засуджений, вправі подати апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області.

Суддя : підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1