УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/2433/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
апелянта: ОСОБА_7 ,
представника
апелянта: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 березня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 березня 2018 року накладено арешту на 33 колоди деревини породи «дуб», які вилучено 16.08.2017 року між с.Покостівка Житомирського району та с. Вила Романівського району Житомирської області, які є речовим доказом у кримінальному провадження, тимчасово позбавлено власника майна та інших осіб можливості відчуження, розпорядженн та використання вказаного майна.
Заслухавши доповідь судді, скаржника власника майна ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про необхідність його
Крім того, матеріали кримінального провадження за ч.1 ст.358 КК України не містять будь-яких доказів відносно підроблення документи, які підтверджують законність походження деревини, а саме документи про її придбання.
Прокурор не давав апеляційному суду будь-яких вагомих даних, що без вилучення зазначеного вище майна та досить тривалого за часом обмеження власника майна в здійсненні свого такого права, неможливо отримати інформацію про наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження за ч.1 ст.358 КК України та підлягають встановленню.
Не зазначено також прокурором і інших підстав для арешту вказаного майна.
Враховуючи відсутність достатніх правових підстав для арешту, наслідки арешту майна для його власника та інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке завдає суттєвих матеріальних втрат для його власника, завданням кримінального провадження та те, що вилучене під час огляду місця події від 16.08.2017 року майно, хоч і відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, але безпосередньо не вказує на підроблення документів, які підтверджують походження деревини, слідчий суддя на час розгляду вказаного клопотання передчасно прийшов до висновку про необхідність накладання арешту на зазначене майно, а саме деревину породи «дуб» в кількості 33 колод.
З огляду на наведене, колегія суддів вбачає підстави до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, а також вважає за необхідне зобов`язати слідчого повернути вилучене майно власнику негайно після постановлення ухвали апеляційного суду.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 березня 2018 року про накладення арешту на 33 колоди деревини породи «дуб» скасувати.
Зобов`язати слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 повернути вказані 33 колоди деревини породи «дуб» ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: