Провадження № 1-кс/638/517/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000268, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ, Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, курсанта 4-го курсу інженерно-авіаційного факультету Харківського національного університету Повітряних Сил ім.І.Кожедуба, солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:
До суду звернувся старший слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах строків досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання зазначає, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000268 від 03 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 липня 2014 року ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №123 призвано до лав Збройних Сил України на військову службу за контрактом.

В подальшому 02 серпня 2014 року солдата ОСОБА_4 наказом начальника ХНУПС ім. І. Кожедуба №1053 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання.

Відповідно до вимог ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі - Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст.ст.25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до списку № 2 таблиці № 1 Переліку психотропна речовина - PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Так, 28 липня 2017 року між громадянином ОСОБА_7 та солдатом ОСОБА_4 досягнута домовленість про продаж психотропної речовини у вигляді порошку - «PVP», при цьому ОСОБА_4 , переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, запропонував ОСОБА_7 зустрітися біля гаражів по вул. О. Яроша. Об 11 год. 26 хв. громадянин ОСОБА_7 ,; діючи під контролем правоохоронних органів, зустрівся з солдатом ОСОБА_4 в ході проведення негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, та отримав від ОСОБА_7 грошову винагороду у сумі 400 (чотириста) гривень. Після цього, ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 полімерний пакетик з фіксатором, в середині якого міститься порошкоподібна речовина білого кольору.

В той же день об 11 год. 35 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля під`їзду будинку 11а по вул. О. Яроша в м. Харкові, добровільно видав працівникам поліції полімерний пакетик з фіксатором, в середині якого міститься порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВСУ №1596 від 18.09.2017, є речовиною, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), маса РVР в речовині (в перерахунку на масу представленої речовини), становить 0,2010 г.

29.11.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на наявність ризиків, передбачених в п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.
Підозрюваний та його захисник просили відмовити в його задоволенні та обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Захисник в своїх поясненнях посилався на необґрунтованість підозри щодо причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення та відсутність ризиків, передбачених ст.177. Також зазначив, що ОСОБА_4 зареєстрований та постійно мешкає на території м.Харкова, є військовослужбовцем, чиї переміщення здійснюються виключно з дозволу командирів, а життя контролюється офіцерами учбового закладу. Крім того, на утриманні ОСОБА_4 перебувають неповнолітня сестра та мати, яка не працює за станом здоров`я, виховує молодшу дитину, що свідчить про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 та суперечать посиланням слідства на можливість переховуватися від органів досудового розслідування.
Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, дійшов наступного.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 та п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що відомості про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину з кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України внесені до ЄРДР 03.07.2017 за №0000268.

Постановою першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_8 від 27.01.2018 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 29.02.2018 року включно.
Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.184, 192 КПК України, погоджене з прокурором.
29.11.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 отримав 30 січня 2018 року об 11 год. 37 хв. у залі суду.
В судовому засіданні були вивчені надані копії матеріалів кримінального провадження №0000268, якими крім обґрунтованості підозри щодо вчинення саме ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України доводиться і доцільність застосування певного запобіжного заходу.
Слідчим суддею не вбачається підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Не доведено і те, що після вказаних подій ОСОБА_4 вчинив яке-небудь інше правопорушення. Раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він з 2014 року є курсантом Харківського Національного університету Повітряних сил України ім.І.Кожедуба, має постійне місце проживання у гуртожитку ХНУПС ім.І.Кожедуба за адресою АДРЕСА_2 .
Разом із тим ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачене покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, проте і більш м`який запобіжний захід може забезпечити його належну поведінку.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного , обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити на підставі ч.4 ст.194 КПК України, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України та не доведено обставини згідно п. 3 ч. 1 цієї статті.
Таким чином необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Термін дії ухвали визначається в межах строку, встановленого ч.6 ст.181 КПК України з урахуванням встановленого терміну досудового слідства, тобто до 29.02.2018 року включно.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000268, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони цілодобово залишати своє житло за адресою АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, суду в межах строку досудового розслідування - до 29 лютого 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000268 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_4 до 29 лютого 2018 року включно, з дня проголошення ухвали.

Ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 29 лютого 2018 року включно.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвалу виготовлено та віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст ухвали буде проголошений 05.02.2018 року о 12:40 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1