Справа № 405/2533/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4 ,

з участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001868 від 15.02.2017 року відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, зазначили, що ризики відсутні, а тому є підстави для зміни на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що посягає на суспільні інтереси - проти здоров`я населення та порушення обігу наркотичних речовин передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає покарання від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Наведене свідчить про наявність ризику переховування від суду з метою уникнення відповідальності.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 не працює, не одружений, раніше судимий, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Обвинувачується у злочині, який вчинив в період іспитового строку. Зазначені обставини свідчать про наявність ризику, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 24 лютого 2018 року 15:40.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2