Дата документу Справа № 321/1134/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №321/1134/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/646/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з Кам`янською виправною колонією №101 УДПтС в Запорізькій області,

захисника - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції із Михайлівським районним судом Запорізької області,

ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року, яким його засуджено за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 03 березня 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць без конфіскації майна.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з моменту його затримання, тобто з 14 липня 2016 року, зараховано у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку, визначеному у ч.5 ст.72 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз: №255/16 від 18 жовтня 2016 року в сумі 527 грн 76 коп.; №180/16 від 27 липня 2016 року - в сумі 527 грн 76 коп.; №1151 від 22 серпня 2016 року - в сумі 263 грн 88 коп.; №1189 від 22 серпня 2016 року - в сумі 439 грн 80 коп.; №1196 від 29 серпня 2016 року - в сумі 439 грн 80 коп.; №1434 від 12 жовтня 2016 року - в сумі 263 грн 88 коп.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити, застосувати ст.69 КК України та зменшити призначене судом покарання до 4 років 6 місяців позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд при призначенні покарання не врахував ряд пом`якшуючих його вину обставин, а саме: щиросерде каяття, сприяння швидкому розкриттю злочину, та відшкодування потерпілим спричиненої матеріальної шкоди. Крім того, зазначає, що він на обліку у лікарів не перебуває, на утриманні має малолітню дитину.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 09 березня 2016 року, приблизно о 01-00 годині, діючи повторно, з корисливих мотивів, з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка проник у приміщення господарської будівлі, розташованої у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав майно, після чого зник з місця події, чим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на свій розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 826 грн 10 коп.

Крім того, в першій декаді червня 2016 року, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, подолавши огорожу, проник на подвір`я нежитлового будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 , звідки з двору таємно викрав майно, після чого зник з місця події, чим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на свій розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 657 грн 31 коп.

Крім того, 29 червня 2016 року, близько 01-00 години ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку вхідних воріт, проник у двір житлового будинку АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_12 , звідки незаконно заволодів скутером марки «Yamaha», д/н НОМЕР_1 , вартістю 6866 грн 05 коп., який належить ОСОБА_13 , після чого зник з місця події, чим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на свій розсуд, там самим завдав потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, в першій декаді липня 2016 року, приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, через хвіртку проник на подвір`я нежитлового будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_14 , після чого шляхом виставлення віконного скла проник в приміщення будинку, звідки таємно викрав майно останньої. Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з території двору вказаного будинку таємно викрав майно, що належить ОСОБА_14 , після чого зник з місця події, чим отримав можливість розпорядитись викраденим на свій розсуд. Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 1922 грн 14 коп.

Крім того, 07 липня 2016 року приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, подолавши огорожу, проник на подвір`я нежитлового будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_15 , після чого через незачинені вхідні двері проник в приміщення господарської будівлі, звідки таємно викрав майно останньої, та зник з місця події, чим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на свій розсуд.

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна 09 липня 2016 року, приблизно о 09-00 годині, подолавши огорожу, проник на подвір`я не житлового будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_15 , після чого, через незачинені вхідні двері проник в приміщення господарської будівлі, звідки таємно викрав майно останньої та зник з місця події, чим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на свій розсуд.

В той же день, 09 липня 2016 року, приблизно о 17-30 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, подолавши огорожу, проник на подвір`я вищевказаного житлового будинку, після чого через незачинені вхідні двері проник в приміщення будинку, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_15 , та зник з місця події, чим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 3877,91 грн.

Крім того, 07 липня 2016 року, близько 17-00 години, ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з велосипедної стоянки, розташованої поблизу продуктового магазину «Тандем», по АДРЕСА_6 , таємно, повторно викрав майно, що належить ОСОБА_16 , вартістю 356 грн 97 коп., проте не довів свій злочинний умисел до кінця по незалежним від нього причинам, у зв`язку з тим, що, будучи поміченим після вчинення вказаного кримінального правопорушення працівниками Михайлівського відділення поліції, покинув велосипед на проїжджій частині вулиці і зник в невідомому напрямку, тим самим не довів свій злочинний умисел до кінця по незалежним від нього причинам.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_17 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані (по епізоду від 07 липня 2016 року) за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; (по епізодам від 09 березня 2016 року, 07 липня 2016 року, 09 липня 2016 року) за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення; (по епізоду в першій декаді червня 2016 року) за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; (по епізоду в першій декаді липня 2016 року) за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло; (по епізоду від 29 червня 2016 року) за ч.2.ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які Законом віднесені до категорій середньої тяжкості та тяжких, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей обвинувачення.

Крім того суд правильно застосував положення ч.1 ст.70, та ч.1 ст.71 КК України, призначивши обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів, та остаточне за сукупністю вироків.

Призначене ОСОБА_6 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, фактично судом вже враховані при призначенні покарання та правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України.

Враховуючи характер, тяжкість та кількість вчинених ОСОБА_6 правопорушень, а також всіх відомостей про особу обвинуваченого, підстав для застосування ст.69 КК України та пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 період його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 14 липня 2016 року по 20 червня 2017 року (включно), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 період його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 14 липня 2016 року по 20 червня 2017 року (включно), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4