Справа № 761/3775/17
Провадження №1-кп/761/902/2017
В И Р О К
Іменем України
26 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 161 001 000 166 11, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, українець, з середньою освітою, не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, раніше засуджувався:

-05.05.2006 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-17.04.2007 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-14.06.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 263 КК України до 2-х років 1-го місяця позбавлення волі звільнений 29.08.2011 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 9 місяців 20 днів;

-19.11.2012 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2, 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ст. 69, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 20.04.2016 умовно-достроково з невідбутою частиною покаранням 4 місяці,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Карасук Новосибірської області Російської Федерації, громадянин України, росіянин, з середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має 1 неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації, раніше засуджувався

-20.10.1989 Чорноморським районним судом АР Крим за ч. 3 ст.140 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-13.06.1990 Київським районним судом м. Сімферополя за ч. 2, 3 ст.140, ст. 42, 43 КК України 1960 до 4 років позбавлення волі;

-11.03.1994 Євпаторійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст.141, ч. 3 ст.22, ч. 3 ст.140, ст. 42, 43 КК України 1960 до 6 років 1 місяця позбавлення волі;

-09.04.2004 Сакським районним судом АР Крим за ч. 3, 4 ст. 185, ст. 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-21.06.2004 Сакським районним судом АР Крим за ч. 2, 3 ст.185, ч. 3 ст.187, ч.1 ст.263, ч. 2 ст.289 до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-27.09.2004 Сакським районним судом АР Крим за ч. 2, 3 ст.185, ст. 70 до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-09.11.2004 Євпаторійським міським судом АР Крим ч. 3 ст.185, ч.1 ст.187 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-13.01.2005 Євпаторійським міським судом АР Крим ч. 2, 3 ст.185, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-14.05.2013 Судакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 05.10.2016 умовно-достроково з невідбутим покаранням - 1 рік 2 місяці 7 днів,

обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили умисний злочин проти особистих прав та свобод людини за нижченаведених обставин.

Обвинувачені 28.12.2016, приблизно о 18-й годині, перебуваючи поблизу будинку № 7 по вул. Ставропольській у м. Києві та підшукуючи місце для ночівлі, звернули увагу, що світло у приміщенні цього будинку не горить, тобто його власники відсутні.

У зв`язку з цим у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, розташованого за адресою - АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 .

З цією метою обвинувачені перелізли через паркан та проникли на територію домоволодіння. У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, розбили вікно та всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, на порушення встановленого законом порядку проникли до будинку потерпілого, порушивши своїми умисними діями право потерпілого на недоторканість житла.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, пояснив, що, на його думку, будинок був нежилим, оскільки май неохайний вигляд, мав розбиті вікна та двері. Проникаючи до будинку, обвинувачені переслідували мету переночувати у ньому, через те, що наближалася ніч, було холодно. Намірів щось викрадати вони не мали. У будинку перебували не більше 10 хвилин, після цього були затримані працівниками поліції.

У вчиненому розкаявся, запевняв суд у тому, що зробив зі своєї поведінки критичні висновки, має твердий намір змінити своє життя та повернутися до суспільно-корисної діяльності. На теперішній час бере активну участь у роботі громадської організації «Блок соціального партнерства «Порядок і достаток».

Просив проявити до нього гуманне ставлення та звільнити від відбування покарання у зв`язку з наявністю у нього тяжкої хвороби цирозу печінки, який перейшов в активну форму.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав, однак просив суд врахувати, що на момент вчинення злочину у нього склалося враження, що будинок не має господарів через те, що паркан був зруйнований, двері відчинені, вікна розбиті. Тому в пошуках місця для ночівлі вони і зайшли до будинку, мети скоїти крадіжку не переслідували. У будинку перебували дуже нетривалий час, були затримані господарем та нарядом поліції.

У вчиненому розкаявся, виявив готовність нести призначене судом справедливе покарання, однак просив застосувати до нього закон про амністію, оскільки він є батьком трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

Суд, допитавши обвинувачених, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена поза розумним сумнівом.

Зокрема, згідно з заявою потерпілого ОСОБА_8 від 28.12.2016 про притягнення до відповідальності двох осіб, які проникли до будинку АДРЕСА_2 .

Протоколом огляду місця події від 28.12.2016 та долученою до нього фототаблицею доведено, що вказаний будинок використовується як житловий, відповідним чином облаштований, на момент огляду у приміщенні будинку перебували обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта сектору дактилоскопічних видів досліджень Київського міського НДЕКЦ ОСОБА_9 від 11.01.2017 № 22/д слід папілярних узорів, вилучений 28.12.2016 під час огляду місця події за адресою м. Київ, вул. Ставропольська, б. 7, залишений пальцем правої руки ОСОБА_7 .

Отже, показання обвинувачених, які визнали факт свого незаконного проникнення до житла потерпілого, підтверджений іншими доказами у справі.

Органом досудового розслідування дії обвинувачених кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно проникли до житла.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він неодноразово судимий, відбував тривалі покарання у виді позбавлення волі. Має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інкримінований злочин обвинувачений вчинив у період умовно-дострокового звільнення. Хворий на цироз печінки, активна фаза, перебуває на стаціонарному лікуванні.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК слід віднести щире каяття обвинувачених.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених, є рецидив злочинів.

Враховуючи, що згідно з ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд не вбачає підстав для застосування до обвинувачених іншого покарання, ніж такого, яке пов`язане з реальним перебуванням в умовах несвободи.

У силу ч. 2 ст. 86 КК законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно з п. в) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від покарання особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання цим Законом чинності мають неповнолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо яких не позбавлений батьківських прав.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не підпадає під обмеження, встановлені п. в) ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», оскільки має лише одну судимість за вчинення тяжкого злочину.

Отже, відсутні перешкоди для застосування до ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК у разі вчинення особою, до якої було застосоване умовно-дострокове звільнення, протягом невідбутої частини покарання нового злочину покарання має призначатися за правилами ст. 71, 72 КК.

Отже, до призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком має бути приєднане покарання за вироком Судакського міського суду АР Крим від 14.05.2013.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання. При цьому підлягають врахуванню тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особа засудженого.

Цироз печінки, на який хворіє обвинувачений ОСОБА_7 , згідно з наказом МОЗ України та МЮ України від 15.08.2014 № 1348/5/572 віднесений до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Інкримінований ОСОБА_7 злочин віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Таким чином, наявні обставини, які перешкоджають відбуванню ОСОБА_7 призначеного покарання. Потерпілим цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили скасувати застосовані до обвинувачених запобіжні заходи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 162, ст. 65, 84, 86 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки кожному.

ОСОБА_6 відповідно до п. в) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування призначеного цим вироком покарання.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Судакського міського суду АР Крим від 14.05.2013, остаточно визначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 84 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного цим вироком остаточного покарання у зв`язку з хворобою.

Запобіжні заходи - щодо ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили скасувати, зобов`язавши їх прибувати до суду за кожною вимогою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1