№ 317/2823/17
№/п 1-кп/317/62/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000936 від 21.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світле Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має двох малолітніх дітей, не працюючого, не маючого місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 червня 2017 року, приблизно о 16.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину по вул. Шевченко, буд. 2 в с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, за допомогою дерев`яної бити наніс потерпілому не менше 5 ударів у область ніг, завдавши останньому тілесні ушкодження, а саме згідно з висновком судово-медичної експертизи №1924 від 28.08.2017 закритий перелом малогомілкової кістки та закритий перелом 5-ї пґясткової кістки ліворуч у ОСОБА_4 кваліфікується як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у злочині, що інкримінується, підтвердив, що дійсно вчинив злочин при вищевикладених обставинах, пояснив суду, що його цивільна дружина ОСОБА_6 є рідною сестрою потерпілого, на рухоме майно, а саме автомобіль, яким користується ОСОБА_5 , наклали арешт за несплату квартирної плати, де проживає потерпілий, він спочатку погодився сплатити борг, а потім відмовився. ОСОБА_5 приїхав до нього домовлятися щодо сплати боргу і зняття арешту, але розмова переросла у бійку, усе відбувалося біля 16.00 год. 20.06.2017 року на вул. Шевченко в с. Володимирівське Запорізького району, наніс приблизно 5 ударів своєю дерев`яною битою по рукам і ногам потерпілого ОСОБА_4 .

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе з призначенням йому покарання у вигляді обмеження волі.
Протягом судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим було заявлено клопотання про застосування відносно нього ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання, оскільки у нього є двоє малолітніх дітей, відносно яких він не позбавлений батьківських прав.

Суд, розглянувши клопотання та заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти його задоволення, вважає, що ОСОБА_5 є суб`єктом застосування за п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», адже має двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та він згідно наданої довідки зі служби у справах дітей Михайлівської райдержадміністрації не позбавлений відносно них батьківських прав, вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, тому до нього можливо застосувати ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від відбування призначеного судом покарання.

Обмежень у застосуванні амністії до ОСОБА_5 , встановлених Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено.

Цивільний позов не було заявлено.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком два роки.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі.

Речовий доказ: дерев`яну биту, довжиною близько 50 см, що передана на зберігання до камери схову Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1