Справа №: 398/4903/15-к
провадження №: 1-кп/398/71/17
ВИРОК
Іменем України
"28" листопада 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0002751 від 12 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії Кіровоградської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 25 вересня 2015 року Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області за ч. 3 ст.309 КК, ч.1 ст.186 КК України, на підставі ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК та ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2015 року в 06.00 годині ОСОБА_4 , прийшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власників домоволодіння, таємно викрав з даху будинку над квартирою АДРЕСА_2 десять листів шиферу, вартістю 65 гривень, кожен, та три листи шиферу вартістю 10 гривень 83 копійки, кожен, а всього майна на загальну суму 682 гривні 49 копійок. Після цього з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений свою вину за ч.2 ст.185 КК України взнав повністю, пояснивши, що це він викрав шифер. На початку вересня 2015 року він прийшов до ОСОБА_8 і попросив у нього, щоб зняти шифер, так як ОСОБА_8 казав йому, що це його шифер. ОСОБА_8 дозволив йому знімати шифер. Він зняв 6 листів шиферу та продав його, а гроші витратив на власні потреби. Коли знімав шифер, то до нього підходив ОСОБА_10 , від якого він взнав, що шифер не належить ОСОБА_8 .. Він пообіцяв ОСОБА_10 , що поверне шифер на місце, але коли ОСОБА_10 пішов, то він продав цей шифер.

Вина обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила в судовому засіданні, що того дня вона з чоловіком були в с.Щасливе, де вибирали картоплю. Десь на початку 8.00 год. їм подзвонив знайомий ОСОБА_11 , який сказав, що проходив мимо, то помітив, що там щось робиться та спитав у них чи вони там щось роблять. Чоловік відповів йому, що вони нічого там не роблять, а потім подзвонив своєму брату та попросив, щоб той пішов на місце та все з`ясував. Через деякий час брат чоловіка передзвонив йому та повідомив, що на даху будинку був ОСОБА_12 , якому він сказав, щоб він повернув все на місце і тоді ми все забуваємо та пішов звідти. Коли він десь через півгодини чи годину повернувся, то там нікого вже не було, та на даху будинку було відсутні десь 5 штук шиферу, про що він їм повідомив. Її чоловік попросив брата викликати міліцію, яка все у подальшому оформляла. В подальшому їм повернули 5 шиферин, із них дві цілі, а три шиферини без кутків. На суворій мірі покарання вона не наполягає;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що зранку йшов на роботу та побачив мужика, який лазив на даху будинку, частина шиферу вже була знята. Після цього він передзвонив ОСОБА_14 та повідомив їй про це;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який є чоловіком потерпілої та пояснив, що в вересні 2015 року вони з дружиною були в с.Щасливе. Їм подзвонив ОСОБА_13 та повідомив, що на даху їх частини будинку, що по АДРЕСА_1 хтось знімає шифер. Тоді він передзвонив брату та попросив його, щоб він пішов та розібрався на місці. Через деякий час йому передзвонив брат та повідомив, що там ОСОБА_12 і вони з ним домовились, що він все поверне на місце. Потім йому стало відомо, що приїхала якась біла машина та забрала шифер. Після цього він знову передзвонив брату та сказав, щоб він викликав міліцію. Вечором вони повернулись до м.Олександрії та вже на місці виявили, що не було десь 9-10 шиферин, так як їх було знято, а крім того були ще побиті шиферини. В подальшому повернули 5 чи 6 шиферин, із них тільки 2 чи 3 цілі. Квартира розташована в будинку барачного типу, залишилась у спадщину його дружині та з 2001 року там ніхто не проживав;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що йому подзвонив брат та попросив піти та подивитися на їх частину будинку по АДРЕСА_3 . Коли він підійшов туди, то побачив, що з частини даху будинку вже знято шифер, який зложили за ворота. Було знято десь 10 штук шиферу та складено пачечкою. По двору ходив ОСОБА_12 , з яким він домовився, що ОСОБА_12 поверне все на місце. Крім ОСОБА_16 там був ще сусід, який сказав, що спав та нічого не знає. Через деякий час йому передзвонив брат та повідомив, що шифер вивезли. Тоді він викликав міліцію, яка склала протокол. На даху будинку було знято шифер два ряди знизу, а верх ще був;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що йому зранку подзвонив ОСОБА_4 по телефону, який був зазначений в оголошенні розміщеному в газеті « Олександрійський тиждень» та сказав приїхати на АДРЕСА_3 , щоб купити у нього 6-ти хвильовий шифер. Він під`їхав на місце, де вони домовились за ціну по 40 грн. кожен лист та він купив у нього 5 листів шиферу. Потім у нього шифер забрали, це була потерпіла і її син чи чоловік, які приїхали на машині. Працівники міліції перед цим за 3-4 дні приїздили та казали, щоб шифер полежав у нього. Слідчий йому повідомила, що цей шифер забере потерпіла;

- поясненнями свідка ОСОБА_8 , який в судовому пояснив, що він проживає у цьому ж дворі по АДРЕСА_3 , але інша квартира за АДРЕСА_4 . Десь 2 роки тому, коли він зранку вийшов з квартири, то побачив обвинуваченого, який в той час був на землі та по драбині піднявся на дах будинку, де знімав шифер. Шифер був складений на даху. Він йому сказав, щоб поставив шифер на місце. Крім ОСОБА_16 він там нікого більше не бачив.

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.09.2015 року (а.пр.9);

- протоколом огляду місця події від 12.09.2015 та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто будинок АДРЕСА_3 , звідки вбачається, що дах будинку покритий шифером, де частково відсутній шифер (а.пр. 11-14);

- технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 , де вказано, що власник ОСОБА_7 (а.пр. 17);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.09.2015, де свідок ОСОБА_15 впізнав на фотознімках особу під №3, яка викрадала шифер з даху будинку АДРЕСА_3 . Згідно довідки до протоколу, на фото №3 ОСОБА_4 (а.пр. 24-26);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.09.2015, де свідок ОСОБА_17 впізнав на фотознімках особу під №1, у якої він купив шифер. Згідно довідки до протоколу, на фото №1 - ОСОБА_4 (а.пр. 30-32);

- протоколом огляду місця події від 14.09.2015 та фототаблицями до нього, звідки видно, що за згодою ОСОБА_18 було оглянуто двір будинку АДРЕСА_5 , де були виявлені 5 листів шиферу, розміром 1,75.х 1,10 м; один з яких має пошкодження у правому кутку (а.пр. 43-45);

- протоколом огляду предметів від 28.09.2015, з якого видно, що оглядалось 5 листів шиферу розміром 1,75.х 1,10 м, які без пошкоджень та надколів та постановою про визнання та доручення до кримінального провадження речових доказів (а..пр. 115-116);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2015, де свідок ОСОБА_8 впізнав на фотознімках особу під №4, яка знімала шифер з даху будинку АДРЕСА_3 . Згідно довідки до протоколу, на фото №4 ОСОБА_4 (а.пр. 47-49);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.09.2015, де потерпіла ОСОБА_7 впізнала 4 листи шиферу, які було вкрадено з даху будинку по АДРЕСА_3 , що над її квартирою (а.пр.50-51);

- висновком судово товарознавчої експертизи від 24.05.2015, згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу представленого на дослідження листа шиферу, розміром 1,75х1,10м, станом цін на 12.09.2015 складає 65,00 грн.; а листа шиферу розміром 0,5х0,5м складає 10,83 грн. (а.пр. 91-96).

Отже, аналіз досліджених у справі доказів дає суду всі підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за ч.2 ст.185 КК України. Суд критично оцінює доводи захисника щодо того, що ОСОБА_4 викрав лише 5 листів шиферу, оскільки в судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю по даному епізоду, хоча спочатку заявляв, що зняв лише 6 листів шиферу, та з фото таблиці вбачається, що відсутні 3 листа шиферу меншого розміру та більше 6 листів більшого розміру, крім того на землі лежала одна розбита шиферина.

Щодо інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України, то суд зазначає про наступне.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 інкримінується те, що він 2 вересня 2015 року перебував в квартирі АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 .. ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, попрохав у раніше знайомого йому ОСОБА_8 холодильник «Snager» та пилосос «Samsung», на що отримав згоду. Після цього, реалізовуючи свій протиправний умисел та зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_4 заволодів майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме: холодильником «Snager», вартістю 2 649,00 грн. та пилососом «Samsung», вартістю 1 148,00 грн., а всього майном на загальну суму 3 797,00 грн.. Після чого з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Як доказ винуватості обвинуваченого, крім показань потерпілого в судовому засіданні, який особисто не бачив хто незаконно, заволодів його майном, а саме холодильником «Snager», але пояснив, що пилосос він сам передав ОСОБА_19 ; прокурор зазначив наступні докази: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.пр. 55), протокол огляду місця події (а.пр. 57-61); протокол впізнання (а.пр.66-68).

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого знає давно, але спілкувались вони не часто. Він прийшов тоді вперше до нього додому, десь о 6.00 год. ранку. Він запитав його, чого він прийшов та що йому треба. Ян відповів, що йому треба пилосос та холодильник. Пилосос він йому дав одразу, так як ОСОБА_12 сказав, що треба пропилососити автомобіль. Взявши пилосос він пішов з будинку, а холодильник залишився. Холодильник у нього був звичайний марки «Донбас», яким він не користувався десь півтора року. Як ОСОБА_12 та коли забирав холодильник він не бачив. Він обіцяв йому все повернути, але так і не повернув. Коли це було, він не пам`ятає.

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.09.2015 року вбачається, що заяву було прийнято від ОСОБА_8 о 20 год.10 хв., де вказано, що він просить прийняти міри до чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який взяв у нього холодильник та пилосос та по цей день не повернув, а саме 02.09.2015 та мається відмітка «внести до ЄРДР 15.09.2015»(а.пр. 55).

Згідно витягу з ЄРДР , дата внесення -15.09.2015, правова кваліфікація ч.1 ст.190 КК , фабула 02.09.2015 невідома особа, зловживаючи довірою ОСОБА_8 заволоділа холодильником та пилососом останнього, за адресою: АДРЕСА_7 після чого з місця події зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд (а.пр.52).

При цьому, огляд місця події згідно протоколу від 15.09.2015 був проведений з 20.00 год. до 20.40 год., тобто до прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення та внесення до ЄРДР. Крім того в протоколі вказано, що на момент огляду речі знаходяться на своїх місцях, слідів злому та пошкодження на вхідних дверях не виявлено (а.пр. 58-61).

В судовому засіданні обвинувачений заперечував свою причетність до вчиненого злочину.

Доводи прокурора про те, що показання ОСОБА_4 надані ним на досудовому слідстві суперечать показанням, наданим ним в судовому засіданні, суд вважає неспроможними, оскільки, як зазначалося вище, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасника кримінального провадження суд отримує усно.

Жоден із доказів сторони обвинувачення наданий нею на обґрунтування своїх тверджень не доводить того, що саме холодильник «Snager» та пилосос «Samsung», дійсно були у потерпілого та ними незаконно заволодів ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого, оскільки потерпілий в суді заявив, що у нього був холодильник «Донбас»; належних доказів в підтвердження того чи був у потерпілого холодильник та пилосос та якої марки, а також будь-яких квитанцій чи даних з ломбарду на предмет здачі вищевказаного майна чи даних про його реалізацію іншій особі, стороною обвинувачення не надано.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, згідно ч.2 ст.17 КПК України, покладено на сторону обвинувачення.

У п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", звернуто увагу на те, що в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Виходячи з приписів ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Невинність обвинуваченого потрібно встановлювати, але необхідно мати на увазі, що для ухвалення рішення про винуватість особи, його вина повинна бути обов`язково доведена, а для ухвалення рішення про невинність обвинуваченого, вона не обов`язково повинна бути доведена.

Тобто, недоказана винуватість прирівнюється за своїми правовими наслідками до доведеної невинності, а непереборні сумніви у доведеності обвинувачення тлумачаться на користь обвинуваченого.

Зважаючи на досліджені судом докази, суд дійшов висновку про не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, тому кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинувачених в суді і вичерпані можливості їх отримати.

При призначенні ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає те, що він розкаявся та повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому, проте не працює, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України вчинено обвинуваченим 12.09.2015 року. Попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області він засуджений 25.09.2015 року.

Тобто, обвинуваченим ОСОБА_4 дане кримінальне правопорушення вчинене до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, покарання ОСОБА_4 слід призначити застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.09.2015 року.

Статтею 72 КК України встановлено правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, зокрема, складання покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків.Також суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховує обвинуваченому в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включаючи в обрахунок строку попереднього ув`язнення строки перебування особи в установах попереднього ув`язнення, визначені абзацом 4 частини 5 статті 72 КК України.

Зміни до Кримінального кодексу України, були внесені на підставі ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VII від 18.05.2017 р., який набрав чинності 21.06.2017 р.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

В ході судового розгляду потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3 000 грн. (а.пр.21), відповідно до ст.128 КПК України, ст. 1166 ЦК України позов підлягає частковому задоволенню з врахуванням: вартості майна згідно висновку судово товарознавчої експертизи 682,49 грн. (а.с. 91-96), оскільки потерпіла не надала доказів в підтвердження вартості викраденого шиферу в розмірі 3000 грн.; крім того суд враховує те, що майно їй частково повернуто, що підтверджується розпискою потерпілої, що вона отримала 5 листів шиферу розміром 1,75х1,1 (а.пр. 46 ), а тому до стягнення на користь потерпілої підлягає - 357,49 грн.

Судових витрат немає.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за ч.2 ст.190 КК України стосовно ОСОБА_4 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого в суді і вичерпані можливості їх отримати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання із покаранням, призначеним вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.09.2015 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25.09.2015 року.

У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 25.09.2015 року до 20.06.2017 року включно, тобто до дня набрання чинності ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VII від 18.05.2017 р., а з 21.06.2017 один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 -357,49 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази - 5 листів шиферу (а.пр. 46 ), передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області, а засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: