Справа № 523/9563/17
Провадження №1-кп/523/649/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт кримінального провадження за №0002013 від 15.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Біляївка Одеської області, українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого менеджером в «Центрі монтажних технологій»; в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.3 КК України, -

Встановив:
В червні 2016 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи навмисно з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру щодо продажу товару, за допомогою персонального комп`ютера розмістив на Інтернет аукціоні «Емаркет Україна» (olx.ua) оголошення про продаж трансивера марки «Icomic-780 LG», якого насправді не було в наявності. Дане оголошення побачив ОСОБА_7 , проявив зацікавленість умовами придбання товару. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 в ході листування повідомив потерпілому про умови попередньої оплати на картковий рахунок в ПАТ «IdeaBank». Погодившись, ОСОБА_7 , будучи впевненим в виконанні ОСОБА_6 взятих на себе обов`язків, за допомогою сервісу Онлайн переказів коштів перерахував на вказаний йому картковий рахунок 3000 гривень в якості передплати за товар, який до теперішнього часу не отримав. 16.06.2016 року ОСОБА_6 , отримавши шахрайським шляхом грошові кошти, знявши їх в банкоматі, розташованому в кінотеатрі «Зоряний», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Лесі Українки, 60 у м. Одесі, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.

Крім того, в червні 2016 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи навмисно з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру щодо продажу товару, за допомогою персонального комп`ютера розмістив на Інтернет аукціоні «Емаркет Україна» (olx.ua) оголошення про продаж велосипеду марки «Lamborgini», якого насправді не було в наявності. Дане оголошення побачив ОСОБА_8 , проявив зацікавленість умовами придбання товару. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 в ході листування повідомив потерпілому про умови попередньої оплати на картковий рахунок в ПАТ «IdeaBank». Погодившись, ОСОБА_8 , будучи впевненим в виконанні ОСОБА_6 взятих на себе обов`язків, за допомогою сервісу Онлайн переказів коштів 23.06.2016р. перерахував на вказаний йому картковий рахунок 700 гривень в якості передплати за товар, який до теперішнього часу не отримав. ОСОБА_6 , отримавши шахрайським шляхом грошові кошти, знявши їх в банкоматі, розташованому в кінотеатрі «Зоряний», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Лесі Українки, 60 у м. Одесі, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 700 гривень.

Крім того, в вересні 2016 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи навмисно з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в дійсності не маючи наміру щодо продажу товару, за допомогою персонального комп`ютера розмістив на Інтернет аукціоні «Емаркет Україна» (olx.ua) оголошення про продаж кухонного гарнітуру, якого насправді не було в наявності. Дане оголошення побачила ОСОБА_5 , проявив зацікавленість умовами придбання товару. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 в ході листування повідомив потерпілій про умови попередньої оплати на картковий рахунок в ПАТ «ПУМБ». Погодившись, ОСОБА_5 , будучи впевненою в виконанні ОСОБА_6 взятих на себе обов`язків, за допомогою сервісу Онлайн переказів коштів 24.09.2016р. перерахувала на вказаний їй картковий рахунок 515 гривень в якості передплати за товар, який до теперішнього часу не отримала. ОСОБА_6 , отримавши шахрайським шляхом грошові кошти, знявши їх в банкоматі, розташованому в кінотеатрі «Зоряний», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Лесі Українки, 60 у м. Одесі, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 515 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно у 2016 року, маючи на мір на заволодіння чужим майном, на Інтернет - сайті декілька разів надавав оголошення щодо продажу товарів, а саме трансиверу, велосипеду, кухонного гарнітуру, насправді не маючи наміру цього робити, оскільки в дійсності товару у нього не було, тим самим вводячи зацікавлених осіб в оману. Списавшись з покупцями, брав у них оговорену передплату за пересилку речей, яку вони перераховували на вказаний картковий рахунок, але сам товар не відправляв. Перераховані потерпілими кошти знімав з картки з банкомату, використовуючи на власні потреби. Вину визнає повністю, не заперечуючи фактів заволодіння грошима потерпілих за допомогою комп`ютеру, підключеного до мережі «Інтернет». На теперішній час частково відшкодував потерпілим завданий збиток. Причини свого вчинку обвинувачений пояснив скрутним матеріальним становищем.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини скоєного кримінального правопорушення, також вказавши, що в Інтернеті на сайті оголошень знайшла об`яву про продаж кухні. По переписці домовилися, що вона відправить наперед гроші за пересилку в якості страховки на відправку посилки. По реквізитам, якій їй вказали, вона оплатила 500 гривень, отримавши відповідну квитанцію. Після передплати, номер телефону абонента не відповідав, зв`язку з продавцем більше не було, у зв`язку з чим вона звернулася з заявою до кібер поліції. У судовому засіданні потерпіла наполягала на відшкодуванні завданого їй збитку, поклавши вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому на розсуд суду.

З урахуванням визнання вини обвинуваченим, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит інших потерпілих, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, ніким із учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст. 190 ч.3 КК України, та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, те, що він визнаний раніше не судимим, позивно характеризується за місцем мешкання, має міцні соціальні зв`язки дружину, на утриманні двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, відношення обвинуваченого до скоєного діяння, добровільне відшкодування матеріального збитку що підтверджується квитанціями, копіями документів, приєднаних до обвинувального акту.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Суворовського районного сектору пробації стосовно ОСОБА_6 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачений забезпечений житлом, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, веде нормальний спосіб життя, позитивно характеризується за місцем мешкання, ймовірність ризику повторного вчинення злочину є середнім, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально- виховних заходів.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та долучених матеріалів встановлено, що до кримінального провадження долучалися в якості речових доказів: СD-R диск з відео записом камер спостереження АТМ №В 05ВХ ЦО ПАО «Марфін Банк», розташованому в приміщенні кінотеатру «Зоряний» за адресою: м. Одеса, вул. Лесі Українки, 60; СD-R диск з інформацією ПрАТ «Київстар», СD-R диск з інформацією ТОВ «Інтертелеком», які зберігаються безпосередньо в матеріалах кримінального провадження.

Також з`ясовано, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Водночас встановлено, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси 28.04.2017 року було винесено ухвалу про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме системний блок чорного кольору, на передній панелі якого мається напис «Impression Computers»; ноутбук марки «Acer» чорного кольору S/N:6; зарядний пристрій марки «Toshiba» №6032В0020601, ноутбук марки «Prestigio» сірого кольору S/N:96F60000022а52000104, роутер білого кольору «TP-Link» Model TL-WR740N S/N:13АА9500703, картка чорного кольору Microsd «Transend» 20 B0752R42698V, картка Microsd (8Gb) «Transend» та перехідник до них, мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору з розбитим склом ззовні imei НОМЕР_1 , мобільний телефон «Sony Ericson» imei НОМЕР_2 , пластикова банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_3 , пластикова банківська картка «pivdenny bank» № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «LG» imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 .

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2017 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно після набрання вироком чинності не підлягає скасуванню за наступним підставами.

Дійсно, відповідно до протоколу обшуку від 25.04.2017р. вищевказане майно було вилучене в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого, в якій як вбачається з наданих до суду матеріалів він проживає не один (а п`ятеро співмешканців, квартира АДРЕСА_2 зареєстрована у приватній спільній частковій власності у розмірі 1/5), однак при цьому в протоколі обшуку не зазначена належність предметів, що саме вилучена техніка безпосередньо належить ОСОБА_6 , будь-які документальні підтвердження суду не представлені. Більш того, кримінальне правопорушення вчинене з використанням електронно обчислювальної техніки, тобто тимчасове вилучене майно можливо використовувалося як засіб чи знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, при цьому слід заначити, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначений порядок і місце зберігання цього майна.

За змістом ст. 100 ч.9 КПК України гроші, цінності та інше майно, які належать обвинуваченому і були пристосовані або використані як засоби знаряддя вчинення кримінального правопорушення конфіскуються, однак санкція статті вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ст. 190 ч.3 КК України не передбачає можливої конфіскації майна та розмір завданої шкоди є не значною та добровільно сплачується обвинуваченим.

Разом з цим відповідно до положень ст. 100 ч.10 КПК України спір по належність речей, що підлягає поверненню вирішується в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що стороною обвинувачення та стороною захисту не була висловлена думка щодо скасування арешту майна, під час судового провадження з цього приводу клопотання не заявлялися, враховуючи відсутність відомостей щодо належності вилучених предметів та інших необхідних даних для вирішення питання щодо передачі речових доказів, суд дійшов до висновку про доцільність продовження застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в межах розумних строків з метою не порушення прав власників майна, у зв`язку з чим вилучені речі необхідно зберігати до набрання рішенням суду законної сили. Контроль за виконанням в частині повернення тимчасово вилученого майна покласти на процесуального керівника прокурора Одеської місцевої прокуратури №4.

До обвинувального акту матеріали кримінального провадження за №0002013 від 15.06.2017 року не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 в ході досудового розслідування та під час судового провадження не пред`являвся відповідно до вимог чинного Законодавства. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому ОСОБА_8 положення ст. 128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Разом з цим суд враховує, що завданий потерпілому матеріальний збиток частково компенсований у сумі 350 гривень, що підтверджується квитанцією, долученої до обвинувального акту.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , заявлений 28.07.2017р. на суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 3000 гривень, спричиненої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, морального збитку у розмірі 5000 гривень суд вважає задовольнити частково.

Так, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , заявлений на загальну суму 3000 гривень матеріальної шкоди, на думку суду підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки зазначена сума входить в об`єм обвинувачення, доказана документально, що найшло своє підтвердження у ході судового розгляду, а саме платіжним дорученням від 8.06.2016р. та не заперечується обвинуваченим.

Оцінюючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 заявлені у розмірі 5000 гривень морального збитку суд вважає за необхідне задовольнити частково у сумі 1000 гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вартості майнової компенсації, яка підлягає виплаті ОСОБА_7 , характеру та обсягу душевних, психологічних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілого.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що завданий потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток у сумі 515 гривень відшкодований в повному обсязі, про що свідчить квитанція «Приватбанку» від 5.09.2017р.

Таким чином, оцінюючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітніх дітей, його щире каяття, бажання та часткове відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди, з урахуванням висновків досудової доповіді, приймаючи до уваги думку прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, негативне ставлення ОСОБА_6 до скоєного діяння, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, тому скасуванню не підлягають. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення ОСОБА_6 міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно ст.76 ч.2 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний сектор з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Міри запобіжного заходу у ході судового провадження стосовно ОСОБА_6 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0002013 від 15.06.2017 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Речові докази, долучених до обвинувального акту СD-R диск з відео записом камер спостереження АТМ №В 05ВХ ЦО ПАО «Марфін Банк», розташованому в приміщенні кінотеатру «Зоряний» за адресою: м. Одеса, вул. Лесі Українки, 60; СD-R диск з інформацією ПрАТ «Київстар», СD-R диск з інформацією ТОВ «Інтертелеком» зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за №523/9563/17 (Пр.1-кп/523/649/17).

Ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2017 року про накладення арешту на тимчасове вилучене у ході обшуку майно скасуванню не підлягає до вирішення питання щодо передачі речових доказів за належністю.

Контроль за виконанням вироку в частині повернення тимчасово вилученого майна покласти на процесуального керівника прокурора Одеської місцевої прокуратури №4.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 3000 гривень, морального збитку у сумі 1000 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: