АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/174/18 Справа № 183/393/18 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2018 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце народження: м.Новомосковськ Дніпропетровської області,
який зареєстрований та фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що судом не враховано, що в період дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в іншому кримінальному провадженні, ОСОБА_5 вчинив корисливий злочин. Вказує на те, що при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не враховано, що всі кримінальні правопорушення ОСОБА_5 вчинив у денний час доби, а отже покладені на підозрюваного обов`язки не відлучатися з місця фактичного проживання в період часу з 20:00 годин по 06:00 годину, не відповідає меті застосування запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважає, що слідчий суддя безпідставно, лише зі слів підозрюваного ОСОБА_5 , без отримання жодних підтверджувальних документів дійшов висновку, що підозрюваний займається суспільно корисною працею, мешкає разом з бабусею, яка до повноліття підозрюваного була його опікуном.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 20 березня 2018 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін,дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком до 20 березня 2018 року включно, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеному 03 січня 2018 року до ЄРДР за № 0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, 25 січня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 27.11.2017 року; заявами потерпілих про притягнення до кримінальної відповідальності осіб; довідками про вартість викраденого товару; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 03.01.2018 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом огляду предмету від 19.01.2018 року; постановами про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 .
Слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
26 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього на строк до 20 березня 2018 року включно, в період з 20.00 години до 06.00 години.
Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії середньої тяжкості, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років. Крім того, 06 жовтня 2017 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню, яке в теперішній час направлено для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, однак на теперішній час ОСОБА_5 пред`явлено підозру в скоєнні кримінальних правопорушень в період часу, коли кримінальне провадження вже знаходилося на розгляді суду, тому слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 вчинив інше кримінальне правопорушення та може продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, слідчим суддею враховано й те, що підозрюваний є інвалідом 3-ї групи, займається суспільно корисною працею, мешкає разом з бабусею, яка до його повнолітня була його опікуном, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.
Колегія суддів вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.
Проте посилання прокурора на відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів, які підтверджують міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме те, що він проживає з бабусею, яка була його опікуном, заслуговують на увагу, так як даний факт не знайшов свого підтвердження в наявних матеріалах кримінального провадження. Однак з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний є інвалідом з дитинства по зору та навчався професії кухара кондитера.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
____________ _________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3