Справа № 755/380/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0008539 від 07 липня 2014 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі Грузії, громадянина Грузії, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.10.2005 року вироком Феодосійського міського суду АР Крим за ч.3 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України на 3 місяці арешту; 05.12.2008 року вироком Феодосійського міського суду АР Крим за ч.1 ст.185 КК України на 4 місяці арешту; 11.12.2009 року вироком Феодосійського міського суду АР Крим за ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, на 6 років позбавлення волі, звільненого 03.06.2014 року, на підставі п.«а». ч.4 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 07.07.2014 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, з метою незаконного проникнення до житла зайшов до під`їзду №6, будинку АДРЕСА_2 та піднявся на восьмий поверх.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , підійшов до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , та переконавшись, що у вказаній квартирі нікого немає, попередньо подзвонивши в дверний дзвінок та домофон, а також переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготовлених предметів, а саме: розвідного ключа, викруток та плоскогубців зламав верхній врізний замок вхідної двері вищезазначеної квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 намагався проникнути до квартири АДРЕСА_4 , однак не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений сторонніми особами та в подальшому затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що 07.07.2014 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, він знаходився на восьмому поверсі в під`їзді №6 будинку АДРЕСА_2 , з метою незаконного проникнення до житла, він переконавшись, що у вказаній квартирі нікого немає, попередньо подзвонивши в дверний дзвінок та домофон, а також переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготовлених предметів, а саме: розвідного ключа, викруток та плоскогубців зламав верхній врізний замок вхідної двері вищезазначеної квартири, після чого, намагався проникнути до квартири АДРЕСА_4 , однак в квартиру так і не проник, оскільки був помічений сторонніми особами та в подальшому затриманий працівниками поліції.

Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Крім того, зазначив, що він добровільно відшкодував матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням на користь потерпілого ОСОБА_5 в сумі 1000 гривень, який будь-яких матеріальних претензій до нього не має.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також даних протоколу огляду місця події, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_4 який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на незаконне проникнення до житла при цьому не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, працює неофіційно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано, який не має до обвинуваченого претензій, крім того, тяжких наслідків від дій ОСОБА_4 не настало, також протягом тривалого часу, що минув з дня події, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який працює неофіційно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, враховуючи, що ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, який не має до обвинуваченого претензій, крім того, тяжких наслідків від дій ОСОБА_4 не настало, також протягом тривалого часу, що минув з дня події, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Речові докази у справі: врізний замок, ключ, викрутки у кількості 3 штуки, розвідний ключ, плоскогубці, поліетиленовий пакет, газету, які згідно квитанції №010042 передані на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві слід знищити.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді штрафу, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в доход держави.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази у справі: врізний замок, ключ, викрутки у кількості 3 штуки, розвідний ключ, плоскогубці, поліетиленовий пакет, газету, які згідно квитанції №010042 передані на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві слід знищити.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: