Справа № 171/2046/17
Ухвала

Іменем України

20 листопада 2017 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , осіб, які подали скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши відкритому судовому засіданні в м.Апостолове справу за скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000738 від 07.06.2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
15 листопада 2017 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову слідчого від 03 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000738 від 07.06.2017 року.
В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вказують, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та упередженою з наступних підстав. Так, зазначають, що слідча ОСОБА_4 розпочала досудове розслідування всупереч ухвали слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2017 року лише за фактом вчинення дій, що містять ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Досудове розслідування, на думку скаржників, у кримінальному провадженні носить формальний характер, слідча не провела необхідний обсяг слідчих дій спрямованих на перевірку обставин викладених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень. Зокрема, не допитала в якості свідків осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні; не прийняла їхні пояснення; не внесла до протоколу надані ними показання; не брала до уваги їх заяви, клопотання та повідомлення; не надала правову оцінку пред`явленим ними документам із матеріалів спадкової справи, зі змісту яких вбачається вчинення особами дій, що містять ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України.
Вважають, що прийняте слідчим рішення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань не відповідає вимогам ст.110 КПК України, гуртується на неправильно встановлених слідчим фактичних обставинах кримінального провадження, рішення прийнято без оцінки доказів та посилання на положення кримінального процесуального закону; оскаржувана постанова не містить змісту обставин, які є підставами та мотивами для її прийняття, відсутні будь-які обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального законодавства України; вказують, що слідча не виклала у постанові подану заяву про вчинення злочину, не проаналізувала отримані під час досудового розслідування докази.
У судовому засіданні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подану скаргу на постанову про закриття кримінального провадження підтримали з підстав, викладених у скарзі, звернули увагу слідчого судді на те, що їх покійний батько ОСОБА_7 проживав та помер в с.В.Костромка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, однак органом реєстрації актів цивільного стану 15 березня 2012 року видано повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_7 в якому є підроблення документу щодо місця смерті Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, проте, як в свідоцтві про смерть ОСОБА_7 від 03 травня 2001 року зазначено правильно місце смерті - с.В.Костромка, Апостолівського району, Дніпропетровської області. Також, зазначили, що адресна довідка від березня 2009 року містить неправдиві відомості про те, що ОСОБА_7 виписаний 04 травня 2001 року за адресою АДРЕСА_1 та разом з ним проживав ОСОБА_8 , водночас, як в довідці від 02.04.2012 року зазначено, що ОСОБА_7 знятий з реєстрації за вказаною адресою 03.10.1997 року. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 додали до матеріалів скарги вищевказані документи. Зазначили, що на підставі підроблених документів їх рідний брат заволодів спадковим майном, надавши довіреність ОСОБА_9 бути представником у спадкових правах після смерті батька. Вказали, що слідча ОСОБА_4 безпідставно не дала оцінку вказаним документам та обставинам в оскаржуваній постанові, незаконно закрила кримінальне провадження за підставою відсутність в діянні невідомої особи ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Слідча ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення скарги, пояснила, що в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000738 від 07.06.2017 року нею були допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , досліджені надані ними та здобуті в ході розслідування документи. Та обставина, що в свідоцтві про смерть ОСОБА_7 та в повторному свідоцтві про його смерть є суперечності в графі щодо місця смерті нею не досліджувалася.
Прокурор ОСОБА_3 пояснила, що підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає, між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 існує спір цивільно-правового характеру, вважає, що розбіжності в поданих скаржниками документах свідоцтві про смерть, довідках виникли внаслідок технічних помилок та оскільки вони видавалися різним особам, які зверталися з приводу їх видачі, подальші підстави для проведення досудового розслідування даного кримінального провадження відсутні. При цьому, прокурор передала матеріали кримінального провадження для дослідження в судовому засіданні.
Слідчим суддею встановлено, що 07 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України, за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_8 , 1960 року народження, незаконно заволодів майном їхніх батьків. Постановою слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03 серпня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738 від 07.06.2017 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з викладенням у резолютивній частині постанови підстави закриття - у зв`язку з відсутністю в діянні невідомої особи ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000738 від 07.06.2017 року та змісту оскаржуваної постанови слідчим всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин справи не проведено. Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим не перевірено викладені заявниками факти щодо успадкування майна ОСОБА_7 після його смерті, не підтверджено і не спростовано викладені в заяві доводи щодо правомірності успадкування майна вказаного спадкодавця, не надано відповіді з приводу вказаних заявниками суперечностей в свідоцтві про смерть ОСОБА_7 від 03 травня 2001 року, серія НОМЕР_1 та повторному свідоцтві про смерть ОСОБА_7 від 15 березня 2012 року, серія НОМЕР_2 , довідках від 02.04.2012 року та березень 2009 року щодо зняття з реєстрації ОСОБА_7 , не досліджено спадкову справу після смерті ОСОБА_7 , не допитано особу, яка відповідно до довіреності від 11 березня 2009 року була представником ОСОБА_8 у спадкових правах.

Таким чином, вищенаведене свідчить, що слідчим неповно досліджені обставини кримінального провадження №0000738 від 07.06.2017 року, що унеможливлює його закриття.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2011 року у справі «Коробов проти України», № 39598/03, п.65) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Враховуючи, що слідчим не було повно і всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження та не проведено усі необхідні слідчі дії, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738 від 07.06.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України зокрема, резолютивна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Встановлено, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідча посилається на п.2 ч.1 ст.284 КПК України, як на підставу для закриття кримінального провадження, проте, в резолютивній частині постанови не правильно викладено вказану підставу для закриття кримінального провадження, а саме зазначено - у зв`язку з відсутністю в діянні невідомої особи ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 22, 24, 91,94, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000738 від 07.06.2017 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738 від 07.06.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області: ОСОБА_1