АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4330/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, яке вилучене, 08.08.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Ракетна, 24-а а саме: мобільний телефон марки «АЙФОН 7» із сім карткою оператора «Водафон» із маркуванням НОМЕР_1 , та мобільний телефон «Ксіомі Ред мі 4» із сім карткою «Київстар» та сім карткою «Лайф», вилучені у ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Ксіомі» mеid 0343 із сімкарткою «Водафон» та сімкартою «Київстар» вилученого у ОСОБА_12 , а також комп`ютерний системний блок «Інтел», ноутбук марки «ДЕЛ» серійний № 24006Н2, сервер із камер відеоспостереження марки «Нikvision», комп`ютерне обладнання 1 предмет схожий на «майнер», а також на виявленні під час огляду 154 одиниці комп`ютерної техніки схожі на «майнери», строком на 14 днів, з часу набрання ухвалою законної сили, на час проведення призначеної комп`ютерно-технічної експертизи, згідно постанови слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 , від 09.08.2017 року.

Згідно ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність накладення арешту на майно, враховуючи, що з метою встановлення обставин у кримінальному провадженні необхідні спеціальні знання, а також збереження майна, оскільки може існувати, загроза його відчуження або пошкодженню або інші тяжкі наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав в інтересах ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій вважаючи ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Мотивуючи апеляційні вимоги зазначає, що внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань здійснено з порушенням правил територіальної підслідності, оскільки злочин вчинено на території Лікувально-оздоровчого комплексу ІЕЗ ім. Патона, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Ракетна, 24-а, що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, а внесено слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. На думку захисника зазначені обставини призвели до численних порушень під час проведення обшуку за вказаною адресою, у тому числі у зв`язку з тим, що слідчу дію було проведено не вповноваженою службовою особою Святошинського УП ГУ НП в м. Києві.

Апелянт також зазначає, що огляд та вилучення майна проведено безпідставно, оскільки в ухвалі не зазначено, яке саме майно підлягає вилученню, крім того в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_9 та особам, які працюють на ФОП ОСОБА_9 про підозру не повідомлялося.

В судове засідання у справі прокурор у кримінальному провадженні не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання на адресу Київської місцевої прокуратури № 8 було завчасно направлено повідомлення з вимогою забезпечити участь процесуального керівника під час розгляду справи. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється жолудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за 18.07.2017 року за № 006346, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

Органами досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_14 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими не встановленими особами, переслідуючи особисту корисливу зацікавленість з метою виготовлення та емісії грошових сурогатів крипто валюти «», випуск та обіг якої на території України заборонений, відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національний банк України», в порушення вимог Законів України «Про Національний банк України», «;Про банки і банківську діяльність», статті 9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" згідно якої платіжні організації платіжних систем, учасники платіжних систем та оператори послуг платіжної інфраструктури мають право здійснювати діяльність в Україні виключно після їх реєстрації шляхом внесення відомостей про них до Реєстру.

Як зазначає орган досудового розслідування, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи згідно відведеної злочинної ролі 28.03.2017 з метою приховування злочинної діяльності зареєстрував суб`єкт господарської діяльності ФОП « ОСОБА_9 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) юридична адреса АДРЕСА_1 , та в подальшому використовуючи вище вказаний суб`єкт господарювання, 03.05.2017, уклав договір оренди приміщення що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому розмістив комп`ютерне обладнання для виготовлення крипто валюти в загальній кількості 156 одиниць. В подальшому здобута критпо валюта використовується як засіб платежу шляхом здійснення обмінних операцій на електронні гроші офіційних платіжних систем, шляхом підроблення електронних платіжних доручень та інших банківських документів.

03.08.2017року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення огляду у приміщеннях, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

08.08.2017 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 в приміщення басейну було виявлено та вилучено майно, перелік якого наводиться в ухвалі слідчого судді. Виявлене під час огляду комп`ютерне обладнання в кількості 155 одиниць, 154 одиниці з якого передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 .

09.08.2017 року постановою слідчого у кримінальному провадженні № 8006346 призначено компютерно-технічну експертизу.

09.08.2017 року старший слідчий Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене, 08.08.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Ракетна, 24-а.

10.08.2017 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва клопотання слідчого задоволено частково.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 006346, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення сторони обвинувачення та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на майно. При цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні № 006346, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.
Отже, на думку колегії суддів, арешт вказаного майна є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, яке вилучене, 08.08.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Ракетна, 24-а а саме: мобільний телефон марки «АЙФОН 7» із сім карткою оператора «Водафон» із маркуванням НОМЕР_1 , та мобільний телефон «Ксіомі Ред мі 4» із сім карткою «Київстар» та сім карткою «Лайф», вилучені у ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Ксіомі» mеid 0343 із сімкарткою «Водафон» та сімкартою «Київстар» вилученого у ОСОБА_12 , а також комп`ютерний системний блок «Інтел», ноутбук марки «ДЕЛ» серійний № 24006Н2, сервер із камер відеоспостереження марки «Нikvision», комп`ютерне обладнання 1 предмет схожий на «майнер», а також на виявленні під час огляду 154 одиниці комп`ютерної техніки схожі на «майнери», строком на 14 днів, з часу набрання ухвалою законної сили, на час проведення призначеної комп`ютерно-технічної експертизи, згідно постанови слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 , від 09.08.2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4