печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю особи, яка звернулася зі скаргою адвоката: ОСОБА_3 , адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора: ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002901 від 12 вересня 2017 року ,
В С Т А Н О В И В :
28.11.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 17 листопада 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017 № 757/67891/17-к надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до ухвали суд надав дозвіл на виявлення та вилучення документів, чорнових записів, нотатків, оптичних носіїв інформації, мобільних телефонів, ноутбуків, планшетних комп`ютерів, флеш-накопичувачів, які можуть містити інформацію щодо земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , а також відомостей про вимагання прав на цю ділянку від ОСОБА_9 та ОСОБА_10

17.11.2017 року під час проведення обшуку приміщення за адресою АДРЕСА_1 , в кімнаті АДРЕСА_3 (де проживає сестра ОСОБА_8 ) було виявлено та вилучено грошові кошти: EURO номіналом 500 23 одиниці (купюри), номіналом 50 10 одиниць (купюри), в всього 12 тисяч Євро готівкою, які належать ОСОБА_7 .

Особа, яка звернулася зі скаргою адвокат: ОСОБА_3 , та адвокати: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник Генеральної прокуратури України не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, клопотань, заяв та заперечень до суду не подав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування особи, що подала скаргу а інших адвокатів, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Як встановлено, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.09.2017 за № 0002901 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У межах досудового розслідування кримінального провадження № 0002901, 17.11.2017 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Так, судовим розглядом встановлено, що серед вилучених під час обшуку речей було вилучено грошові кошти: EURO номіналом 500 23 одиниці (купюри), номіналом 50 10 одиниць (купюри), в всього 12 тисяч Євро готівкою, які належать ОСОБА_7

20.11.2017 р. ОСОБА_7 звернулась до Генеральної прокуратури з клопотанням Вих. № 23 від 20.11.2017 р. про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0002901, а саме: повернути ОСОБА_11 , за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучене майно, яке здійснено під час обшуку 17 листопада 2017 року за вказаною адресою ні підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року по справі № 757/67891/17-к, а саме грошові кошти на загальну суму 12000 (дванадцять тисяч) євро, номіналом 500 євро 23 одиниці (купюри); 50 євро 10 одиниць (купюр).

Однак, як вбачається з протоколу обшуку та наданих матеріалів заявником, під час проведення обшуку було вилучено грошові кошти та щодо яких не було прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого судді, а саме зброю, набої та відповідні дозвільні документи.
Слідчим суддею встановлено, що прокурор та/або слідчий не звертались в порядку передбаченому главою 17 КПК України щодо вирішення питання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно,що підтверджується листом Печерського районного суду міста Києва від 01.12.2017 вих. № 4327/17, з якого вбачається, що проведеною перевіркою даних комп`ютерної програми суду «Діловодство-3» за 2017 рік, клопотань органу досудового розслідування про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не перебувала.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у кримінальному провадженні фактично вийшов за межі передбачених ст.167 ч.1 КПК України випадків щодо процесуальної долі такого майна, (арешт або повернення).

Відповідно до п. 4 ст. 169 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

В судовому засіданні при розгляді скарги адвокатами було доведено, що володільцем тимчасово вилученого майна 17.11.2017 р. за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_12 .
З огляду на вказане, слідчим суддею встановлено бездіяльність почасових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 17.11.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , яку необхідно усунути шляхом зобов`язання останнього повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002901 від 12 вересня 2017 року задовольнити.
Зобов`язати посадових осіб Генеральної прокуратури України уповноважених на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002901 від 12 вересня 2017 року повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучене в неї під час обшуку 17 листопада 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 :
- грошові кошти (Євро) номіналом 500 23 одиниці (купюри);
- грошові кошти (Євро) номіналом 50 - 10 одиниць (купюр).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1