СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/721/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0006193 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, освіта середньо-спеціальна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого: 04.06.2015 Святошинським районним судом м.Києва за ст..ст.309 ч.1, 321 ч.1, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 діючи з корисливих спонукань, з метою незаконного особистого збагачення, всупереч врегульованих законом суспільним відносинам, у сфері власності, для вчинення злочину, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж) 13.07.2017, приблизно о 16 годин 20 хвилин, знаходячись біля буд. № 50 по вул. Осінній в м. Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, намагався відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 однак не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.

При цьому, ОСОБА_4 13.07.2017, приблизно в 16 годин 10 хвилин, знаходячись неподалік від буд. № 50 по вул. Осінній в м. Києві, побачив ОСОБА_6 яка йшла йому назустріч та на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок з хрестиком.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, ОСОБА_4 вирішив відкрито викрасти дане чуже майно, з метою його подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_4 , дочекавшись, коли ОСОБА_6 пройшла повз нього, направився слідом за нею. Наздогнавши ОСОБА_6 ззаду, ОСОБА_4 з метою подолання можливого опору потерпілої, штовхнув останню в спину. Коли ОСОБА_6 , втративши рівновагу, почала падати на землю, то ОСОБА_4 схопився правою рукою за належний останній золотий ланцюжок, масою 10 гр. вартістю 10 368 гривень з золотим хрестиком з діамантами, масою 3.5 гр. вартістю 3 629 гривень, а всього на загальну суму 13 997 гривень, та, зірвавши його ривком, побіг з місця вчинення злочину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Однак довести злочин до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими громадянами разом з наявним при ньому чужим майном, яке належить ОСОБА_6 та яке він намагався відкрито викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_6 показав, що 13.07.2017 приблизно о 16 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку №50 по вул.Осінній в м.Києві, застосовуючи насильство намагався заволодіти золотим ланцюжком з хрестиком потерпілої, але був затриманий пересічними громадянами.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається. Цивільний позов визнає частково, а саме вартість золотого хрестика на суму 3 629 гривень та моральну шкоду на суму 2 000 гривень.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України, крім його особистих показань, підтверджується показаннями потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 13.07.2017 року, йшла від свого будинку у АДРЕСА_3 . Обвинувачений йшов з нею паралельно, а коли порівнявся з нею, то трохи відстав. Потім вона відчула удар у спину і руки обвинуваченого на її шиї. Від удару в спину вона впала, а обвинувачений почав тікати. Вона піднялася та намагалася його наздогнати. На зустріч йому їхав автомобіль, з якого вискочив чоловік та побіг на обвинуваченого. Останній розвернувся і попрямував на неї. Вона зупинилася, розставила руки і намагалася його затримати, адже чоловік біг за обвинуваченим і відстань між ними була не маленька. Обвинувачений врізався в неї, штовхнув її своїм тілом, вона впала, а обвинувачений побіг далі. Через декілька метрів чоловік з автомобіля його затримав. Біля неї зупинився мотоцикліст, запитав, що трапилося, вона відповіла, що обвинувачений зірвав з неї ланцюжок з хрестиком і мотоцикліст побіг допомагати чоловіку з автомобіля затримувати. Золотий ланцюжок вона знайшла і він знаходився біля місця, де обвинуваченого затримали. Ланцюжок був розірваний, а хрестика не було. Ланцюжок вона віддала поліції і на даний час він перебуває там. Хрестик з діамантами не знайшли і на даний час він не повернутий. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Крім показань вина ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України об`єктивно підтверджується наступним:

-протоколом огляду місця події від 13.07.2017, згідно якого було встановлено і оглянуто місце скоєння кримінального правопорушення та вилучено знайдений золотий ланцюжок потерпілої (а.п.36-37);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.07.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення (а.п.38-40);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2017 за участі підозрюваного ОСОБА_4 , згідно якого він детально розказав та показав події скоєння кримінального правопорушення 13.07.2017 (а.п.41-43);

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (а.п.45);

-висновком експерта №1841 від 18.07.2017, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені наступні ушкодження: синці на передньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині-1, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині-1, на передній поверхні правого стегна в середній третині-1, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу-1, на задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу-1, на боковій поверхні шиї справа у верхній третині-1, на внутрішньо-задній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу-1, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п.47-50);

-висновком щодо вартості викраденого майна на загальну суму 13 997 гривень (а.п.51).
Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України правильно, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, не працює, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що вироком Святошинського районного суду м.Києва від 04.06.2015 ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.309 ч.1, 321 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 3 роки, і в період іспитового строку він скоїв новий злочин, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, частково приєднати не відбуте покарання.

Цивільний позов потерпілої щодо відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково, а саме на суму 3 729 гривень, оскільки золотий ланцюжок був знайдений.

При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, заподіяний потерпілій ОСОБА_6 , суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичні та моральні страждання потерпілої.

З урахуванням викладеного, суд вважає цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , щодо відшкодування моральної шкоди, задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в розмірі 4 000 гривень.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючи ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 04.06.2015 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць і остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши строк його затримання в порядку ст.208 КПК України з 13.07.2017 по 14.07.2017.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , кошти у розмірі 3 729 гривень.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , кошти у розмірі 4 000 гривень.

Речові докази по справі: золотий ланцюжок, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: ОСОБА_1