Справа № 314/5005/17
Провадження № 1-в/314/1604/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Конотоп, Сумська область, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)28.07.1998 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, ст. 45, ст. 44 КК України до позбавленні волі на строк 2 роки, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком на 1 рік, штраф 200 грн.;
2) 05.01.2001 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 3 ст. 140, ст. 44, ст. 45 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком 2 роки, штраф 400 грн.;
3)04.09.2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Конотопського міського суду Сумської області від 05.01.2001 року та остаточно призначено покарання у вигляді до 5 років позбавлення волі;
4)29.11.2007 року Конотопським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;
5)20.07.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік;
6)02.10.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до обмеження волі на строк 2 роки;
7)07.12.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 390, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
8)07.02.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;
9)17.04.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;
10)11.06.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;
11)02.09.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;
12)02.12.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;
13)30.01.2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років;
14)03.04.2014 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць;
15)23.10.2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці.
По даній справі засуджений: 05.11.2015 року вироком Сумського районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано два роки позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської області від 23 жовтня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Зараховано в строк відбування покарання строк з 15 вересня 2014 року по 4 листопада 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 04.02.2016 року вирок Сумського районного суду Сумської області від 05.11.2015 року змінено, вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано два роки позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської області від 23 жовтня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Виключено вказівку про зарахування в строк відбування покарання строк з 15 вересня 2014 року по 4 листопада 2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 листопада 2012 року по 23 грудня 2014 року; з 15 січня 2015 року по 14 липня 2015 року; з 29 вересня 2015 року по 4 лютого 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без змін.
Початок строку: 05.11.2015 року, кінець строку: 02.03.2018 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, крім того, пояснив, що він установі постійно працює, а також навчався та отримав диплом слюсаря.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, просив задовольнити.
Представник адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_5 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.
Прокурор клопотання підтримав та вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 10.05.2016 року відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», характеризується наступним чином, за час відбування покарання мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, має два заохочення, працевлаштований в господарській обслузі, до праці ставиться добре, надану роботу виконує вчасно та в повному обсязі. Згідно ч. 5 ст. 118 КВК України приймає активну участь в благоустрою колонії, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта», «Подолання алкогольної та наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення», примає активну участь у суспільно-корисній праці, самодіяльних організаціях, займається самоосвітою на заходи виховного впливу реагує добре. Робить належні висновки, скоєному злочині щиро розкаюється, вину визнає.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Сумського районного суду Сумської області від 05.11.2015 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Сумської області від 04.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 2 місяці 19 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1

13.12.2017