1-кс/754/811/18
Справа № 754/3945/18
У Х В А Л А
Іменем України
29 березня 2018 року Cлідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження № 0000103 від 08 липня 2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,
В С Т А Н О В И В:
27 березня 2018р. слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0000103 від 08 липня 2015 р., звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді заборони відчуження.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 08.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в діях якого слідством вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

В клопотанні вказано, що підозрюваному на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , а тому з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про арешт майна, приходить до наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України 2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Ухвалою слідчого судді від 27.03.2018 було повернуто слідчому СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, поданого у межах кримінального провадження №0000103 від 08.07.2015, та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали. Відповідно до вищевказаної ухвали слідчого судді було встановлено, що подане слідчим клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: в клопотанні належним чином не обґрунтовано необхідність арешту майна та не зазначено підстави такого арешту. 27.03.2018 слідчим, у встановлені ухвалою слідчого судді строки, подано дане клопотання про арешт майна.

Зі змісту поданого слідчим, у межах кримінального провадження № 0000103 від 08 липня 2015 р., клопотання про арешт майна, вбачається, що слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування необхідності арешту майна слідчим зазначено, що потерпілим від вказаного кримінального правопорушення є територіальна громада міста Києва в особі виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації, нею у судовому засіданні заявлятиметься цивільний позов з метою відшкодування шкоди завданої діями ОСОБА_4 .

В клопотанні вказано, що підозрюваному на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , а тому з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слід зазначити, що відповідно до матеріалів клопотання досудове слідство по вказаному кримінальному провадженні триває, відомості, що до ОСОБА_4 потерпілою стороною заявлено цивільний позов відсутні.

За таких обставин не знайшло свого обґрунтування твердження слідчого в клопотанні про те, що накладення арешту необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки потерпілою стороною у судовому засіданні буде заявлятись цивільний позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л И В:
В клопотанні слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження № 0000103 від 08 липня 2015 р., а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя :