Ухвала
Іменем України

19 лютого 2018 року

м. Київ
провадження № 51-3928 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року, під час розгляду кримінального провадження № 0008119 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року, відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.
У касаційній скарзі обвинувачений порушує питання про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду у касаційному порядку та її скасування, посилаючись на норми кримінального процесуального закону, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Заслухавши доповідь судді Верховного Суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити на таких підставах.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Крім того у Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте ухвала апеляційного суду, якою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу стосовно нього тримання під вартою на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому, враховуючи вимоги вказаної статті, зазначене судове рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З урахуванням наведеного, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого слід відмовити.
Беручи до уваги викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2018 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3