574/1024/16-к
УХВАЛА

23.08.16 м. Буринь
Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду клопотання слідчого СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Буринь Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваю чого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого:
1) 20 січня 1998 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20% від заробітку в дохід держави;
2) 10 червня 1998 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна. Звільнений з місць позбавлення волі 14 червня 1999 року у зв`язку повним відбуттям призначеного покарання;
3) 09 лютого 2000 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна. Звільнений 26 червня 2001 року на підставі постанови Перевальського районного суду Луганської області від 21 червня 2001 року умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 16 днів;
4) 12 лютого 2003 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 23 вересня 2005 року на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Львів від 23 вересня 2005 року умовно-достроково з не відбутим строком 9 місяців 15 днів;
5) 06 березня 2007 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
6) 12 квітня 2007 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений з місць позбавлення волі 14 грудня 2010 року у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання;
7) 11 травня 2011 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений з місць позбавлення волі 28 лютого 2014 року у зв`язку з повним відбуттям строку призначеного покарання, маючого не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості,

До Буринського районного суду звернувся слідчий СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим із начальником Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 мотивуючи тим, що досудовим розслідуванням було установлено, що 05 серпня 2016 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 сиділи на галявині поблизу автовокзалу, що знаходиться на площі Привокзальній в м. Буринь Сумської області. В цей час ОСОБА_5 побачив біля ОСОБА_6 мобільний телефон, який остання поклала на траву, та вирішив ним незаконно, таємно заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в той же день та час, перебуваючи поряд з ОСОБА_6 , користуючись тим, що остання відволіклася на маршрутне таксі, яке під`їжджало, умисно, незаконно, протиправно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, викрав мобільний телефон марки «Samsung GT-C3050» рожевого кольору, придбаний у 2014 році, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/3086е від 17 серпня 2016 року, становить 293 грн.
Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_5 сховав його до карману та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 293 грн.
Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій у виді спричинення матеріальних збитків потерпілій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Крім того, ОСОБА_5 07 серпня 2016 року близько 19 год. 00 хв., відпочиваючи в приміщенні кухні будинку домогосподарства ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на столі мобільний телефон чорного кольору, яким вирішив незаконно, таємно заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в той же день та час, перебуваючи поряд на кухні будинку ОСОБА_7 , користуючись відсутністю господаря та інших осіб, умисно, незаконно, протиправно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, викрав мобільний телефон марки «Samsung GT Е 1150і» чорного кольору, придбаний у 2010 році, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/3087е від 17 серпня 2016 року, становить 184 грн.
Заволодівши таким чином мобільним телефоном ОСОБА_5 сховав його до карману та з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальних збитків ОСОБА_7 на суму 184 грн.
Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій у виді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викраденні мобільного телефону ОСОБА_6 вартістю 293 грн. та мобільного телефону ОСОБА_7 вартістю 184 грн. ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_5 06 серпня 2016 року близько 13 год. 00 хв., достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 є велосипед марки «Україна», вирішив шляхом зловживання довірою останньої, незаконно ним заволодіти. З цією метою ОСОБА_5 в той же день близько 13 год. 20 хв. прибув до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .
Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 є велосипед марки «Україна», жіночого типу, жовтого кольору та бажаючи заволодіти ним, зловживаючи сприятливими довірливими стосунками з ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останньої, з корисливих мотивів, попросив у неї вказаний велосипед нібито для поїздки до центру м. Буринь Сумської області, пообіцявши повернути його через декілька годин. На це ОСОБА_6 погодилася і добровільно передала ОСОБА_5 належний їй велосипед марки «Україна», вважаючи це правомірним та необхідним.
В подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , та взявши у неї велосипед марки «Україна» жовтого кольору, ОСОБА_5 , повторно, не маючи наміру повертати його власнику, поїхав на ньому до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , де з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди потерпілій, бажаючи завдати таку шкоду, продав вказаний велосипед ОСОБА_9 , за що отримав грошові кошти в сумі 120 грн.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/3085е від 17 серпня 2016 року, вартість велосипеду марки «Україна», жіночого типу, жовтого кольору, придбаного у 2000 році, становить 816 грн. 67 коп.
Заволодівши таким чином велосипедом ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 спричинив останній матеріальних збитків на суму 816 грн. 67 коп.
Виконуючи вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися в незаконному заволодінні шляхом зловживання довірою велосипедом ОСОБА_6 марки «Україна» жовтого кольору, вартістю 816 грн. 67 коп. ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
19 серпня 2016 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.
22 серпня 2016 року ОСОБА_5 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.
Посилаючись на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`який запобіжних заходів для запобігання цих ризиків просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.
Перевіривши підстави клопотання слідчого та дослідивши надані докази, заслухавши думку прокурора, який підтримав дане клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що дійсно скоїв крадіжку, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показами самого підозрюваного ОСОБА_5 , показами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , показами свідків, висновками експертиз та іншими в їх сукупності.
В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду середньої тяжкості корисливих злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, наявність у підозрюваного ОСОБА_5 ряду не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей за вчинення тяжких злочинів проти власності; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи чи навчання; відсутність соціальних зв`язків в місці проживання, відсутність родини й утриманців; скрутне матеріальне становище підозрюваного, що спонукатиме його до вчинення нових злочинів, аналогічних тим, які він вже вчинив; проживання ОСОБА_5 поза межами району, на який поширюється юрисдикція Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Надавши оцінку вказаним обставинам та дослідженим доказам, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України. При цьому враховуючи репутацію підозрюваного, приходжу до висновку про наявність підстав вважати, що останній, перебуваючи на волі може ухилитися від органів досудового слідства, оскільки він не працює і немає сталих сімейних відносин. Крім цього, ризик його переховування від правосуддя оцінюється не лише виключно з підстав суворості можливого судового покарання, але й інших відповідних обставин, зокрема особи підозрюваного, обставин при яких останній підозрюється у вчинення вказаного правопорушення.
Таким чином вважаю, що прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
За таких обставин вважаю, що відсутні обґрунтовані підстави застосування інших, альтернативних запобіжних заходів, про які наголошував підозрюваний, оскільки ризик не виконання ним процесуальних обов`язків є досить великим, і саме тримання його під вартою забезпечить належну поведінку останнього.
Також, приймаючи до уваги вимоги ч.3 ст.183 КПК України необхідно визначити розмір застави, яка з врахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного повинна становити двадцять розмірів мінімальних заробітних плат, в разі внесення якої на підозрюваного покладаються обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту негайно - в залі суду, строком на шістдесят днів, з врахуванням строку його затримання, тобто до 13 години 00 хвилин 23 жовтня 2016 року.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_4 із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання слідчому СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_4 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави, а відносно нього може бути обрано більш суворий запобіжний захід.
Виконання ухвали покласти на Буринський ВП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області.
Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області на протязі 5 (п`яти) діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1