Справа № 522/8256/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотанняслідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українця, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
26.07.2017р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у носінні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
18.09.2017р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 20.09.2017р. досудове розслідування по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 було призупинено до його розшуку.
11.01.2018р., о 14 годині, ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 18.09.2017р.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та на теперішній час встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , експерта ОСОБА_9 у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який просив клопотання задовольнити, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які заперечували щодо задоволення клопотання, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».
За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Підозра має стосуватися правопорушень, передбачених Законом, в даному випадку ч. 1 ст. 263 КК України.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке є тяжким злочином.
Під час судового засідання прокурором доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру, щодо можливої причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік, стан його здоров`я та наявність міцних соціальних зв`язків.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчій суддя приходить до наступного.
Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зокрема ОСОБА_5 , який офіційно не працює, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачене покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що свідчить на наявність обґрунтованого ризику того що він буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчій суддя приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.
Обставин, передбачених ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області до 14 години 16.01.2018р. в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 35 240 (тридцяти п`яти тисяч двохсот сорока) гривень, яку підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області), призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , провадження по справі № 1-кс/522/533/18.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді і обчислюється з 14 години, 11.01.2018 р.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 14 годині 16.01.2018 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

12.01.2018