Справа № 127/3962/18
Провадження № 1-кп/127/187/18
У Х В А Л А
27 лютого 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
До Вінницького міського суду Винницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачає. Просить призначити судовий розгляд кримінального провадження в який викликати сторони кримінального провадження та свідків згідно обвинувального акту.
Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що запобіжний захід застосований до обвинуваченого вірно, підстав для його зміни, скасування немає, а тому з метою попередження вчинення ним нових правопорушень просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу, враховуючи вагомість доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, наявний ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні обвинуваченний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 вважають за неможливе призначити судовий розгляд кримінального провадження, оскільки в підготовче судове засідання не прибув потерпілий. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечують, оскільки обвинувачений немає наміру ухилятися від суду та впливати на потерпілого і свідків.
Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, працював, хоча офіційно працевлаштований не був, а отже має стійкі соціальні зв`язки.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що дію застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити на максимальний строк. При цьому суд бере до уваги таке.
Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Винницької області від 03.01.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28.02.2018 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше не судимий, одружений, має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований.
При цьому суд, враховучи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у кримінальному провадженні.
Зокрема, суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого судовий розгляд не розпочато, обвинувачений, потерпілий та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені під час розгляду клопотання прокурора обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
На думку суду, відсутні підстави вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Оскільки клопотання захисту про зміну запобіжного заходу не можливо визнати таким, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду, суд вважає за необхідне вказане клопотання захисту залишити без задоволення.
Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.
Крім того, суд роз`яснює, що за наявності об`єктивних даних про такі обставини, обвинувачений та його захисник вправі згідно ст. 201 КПК України подати клопотання про зміну запобіжного заходу, надавши підтвердження усіх відомостей стосовно особи обвинуваченого, які вважають необхідним дослідити для врахування їх доводів.
Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.
Крім того суд зазначає, що у підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не прибув, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається, зокрема, за участю потерпілого. Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Заслухавши думку сторін судового провадження, а саме думку прокурора, який не заперечує проти проведення підготовчого судового засідання без потерпілого та думку обвинуваченого і його захисника, які вважають за неможливе проведення підготовчого засідання без потерпілого, суд вважає, що підготовче судове засідання слід відкласти.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 314-316 КПК України, -
Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відкласти на 10 год. 15 хв. 14 березня 2018 року.
В підготовче судове засідання викликати сторони судового провадження.
Клопотання захисника обвинувачено про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 календарних днів, починаючи з 27.02.2018 року до 27.04.2018 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1) для відома та виконання та до Вінницької місцевої прокуратури для відома.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу - з 27.02.2018 року до 27.04.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя