Дата документу Справа № 317/3263/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/527/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/3263/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99), про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році». Свої вимоги засуджений мотивує тим, що злочин, за який його засуджено, не пов`язаний з насильством. За час відбування покарання він стягнень не має, працює. Також має двох малолітніх дітей, батьків літнього віку, які потребують догляду. Крім того, суд, відмовляючи в задоволенні клопотання, мав застосувати положення ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» та скоротити наполовину невідбуту частину його покарання.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та вважала за необхідне ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений 23.05.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Вироком апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2016 року вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2016 року в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК скасовано. Призначено покарання за ч.2 ст.186 КК у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.04.2016 року по 23.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В подальшому ОСОБА_7 знову був засуджений 30.03.2017 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК до 4 років позбавлення волі.

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, мотивуючи тим, що до засудженого не може бути застосована амністія.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Так, Законом України «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб, до яких може бути застосована амністія.

Проте із наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що засуджений ОСОБА_7 не є суб`єктом амністії, оскільки не підпадає під дію жодної із статей 1-8 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_7 , вимагаючи в апеляційній скарзі застосувати до нього амністію, посилався на те, що він має двох малолітніх дітей та батьків літнього віку.

Між тим такі доводи засудженого матеріалами провадження не підтверджені. Не було надано таких доказів і засудженим.

Крім того, є безпідставними і доводи засудженого про те, що суд мав би застосувати до нього положення ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» та скоротити наполовину невідбуту частину його покарання. Адже відповідно до ст.7 даного Закону скороченню наполовину підлягає невідбута частина покарання лише засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі. Проте засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відтак ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4