Справа № 349/1212/17
Провадження № 1-кп/349/96/17
В И Р О К
іменем України
14 вересня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження номер 0000167 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заланів Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, раніше несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілої особи ОСОБА_7

представника служби у справах

дітей Рогатинської РДА ОСОБА_8

представника сектору ювенальної

провенції Рогатинського ВП

Тисменицького ВП ГУНП в

Івано-Франківській області ОСОБА_9

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинено при таких обставинах.

24 червня 2017 року приблизно о 17 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_3 , з метою придбання товару, прийшов до супермаркету «Наш край», що в м.Рогатин по вул. Угрина Безгрішного,4 та належить ТзОВ «Рітейл ЛС».

Перебуваючи у торговому закладі, на верхній полиці торгових стелажів у відділі алкогольних напоїв, серед іншого алкоголю ОСОБА_3 взяв пляшку лікеру марки «Шерідан», який мав намір придбати та з яким підійшов до каси №1 для оплати його вартості.

Перебуваючи у черзі покупців, в присутності охоронця, касирів супермаркету та інших відвідувачів торгового закладу, ОСОБА_3 вирішив не оплачувати вартості даного товару .

Діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , не маючи наміру оплачувати вартість товару, який тримав у руках, вийшов з черги до каси №1 у напрямку виходу із приміщення супермаркету та будучи переконаним, що за ним ніхто не спостерігає, та вважаючи, що його дії ніким непомічені, таємно викрав пляшку лікеру марки «Шерідан», ємкістю 0,5 л, вартістю 505,99 грн., та покинув приміщення торгового закладу. В результаті таких дій було спричинено майнову шкоду ТзОВ «Рітейл ЛС» на суму 505,99 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним повністю та дав такі показання. 24 червня 2017 року приблизно о 17 год. 30 хв., він прийшов до супермаркету «Наш край», що в м.Рогатин . Перебуваючи у супермаркеті у відділі алкогольних напоїв, він взяв пляшку лікеру та підійшов до каси . Перебуваючи у черзі покупців він вирішив не оплачувати вартості даного товару та вийшов з черги у напрямку виходу із приміщення супермаркету та покинув приміщення торгового закладу. Майнову шкоду під час судового провадження відшкодував, у вчиненому щиро розкаюється та просив звільнити від покарання.

Враховуючи, що неповнолітній обвинувачений в присутності захисника та законного представника визнав себе винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії неповнолітнього ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненому злочині доведена .

У відповідності до вимог ст.66 КК України при призначенні обвинуваченому покарання обставинами, які пом`якшують, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання ним вини, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання та передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості; відомості про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, не перебував на обліку в секторі ювенальної провенції Рогатинського відділення поліції, виховується без батька, не визнаний інвалідом першої чи другої групи, на момент вчинення злочину досягнув віку 16 років.
Частиною першою статті 100 КК України визначено, що громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

Покарання у виді громадських робіт буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Однак, згідно ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру.

Отже, згідно ч. 1 ст. 105 КК України суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи вчинений цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після вчинення злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи у сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо і добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, нових злочинів не вчиняв, після вчинення злочину до адміністративної відповідальності не притягався, а тому суд приходить до висновку, що він може бути звільнений від покарання у виді громадських робіт із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.

Прокурор заперечував щодо звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, захисник обвинуваченого, представники служби у справах дітей та сектору ювенальної провенції просили суд звільнити ОСОБА_3 від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.

Обираючи неповнолітньому обвинуваченому примусові заходи виховного характеру, суд враховує наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, обвинувачений на момент постановлення вироку досягнув повноліття, тобто, застосування до нього положень п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, є неможливе.
З врахуванням наведених даних, що характеризують особу обвинуваченого, обставин кримінального провадження, суд приходить висновку, про необхідність застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід чи передача неповнолітнього обвинуваченого під нагляд матері не застосовувалися.
Речові докази та документи суду не надавались.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373- 374, 376, 497 КПК України,

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 40 (сорок ) годин .

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді громадських робіт на строк 40 (сорок ) годин звільнити та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілій за її заявою.

Суддя: ОСОБА_1