В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Перечинського району, с. Тур`я Ремета, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 03.12.2009 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
27 серпня 2016 року близько о 18.00 годин, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, із метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу викрав планшет марки «Lenovo» S5000-H модель:60040, ІМЕІ: НОМЕР_1 , 16 Gb, сірого кольору, та заволодівши викраденим майном зник з місця скоєння правопорушення, чим спричинив потерпілй ОСОБА_5 , матеріальної шкоди, згідно висновку експерта №484-09-16 від 16.09.2016 року на суму 2734 гривень 80 копійок.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що влітку 2016 року він зайшов до ОСОБА_5 додому, думаючи що ОСОБА_6 , син ОСОБА_5 буде вдома, але вдома нікого не було, двері були відкриті. Зайшовши до приміщення квартири він побачив на ліжку планшет, взяв його і пішов. Вказав, що здав планшет у ломбард та йому відомо , що потерпіла викупила планшет з ломбарду.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила що вона з ОСОБА_4 знайомі, її син ОСОБА_6 працював разом з ОСОБА_4 . Вказала, що точної дати не пам`ятає за спливом часу , однак пам`ятає, що це була субота, піднімаючись з своїм чоловіком по сходах до квартири бачила як ОСОБА_4 йшов їм на зустріч. Коли вони прийшли додому, чоловік виявив відсутність планшета, який належав доньці. На її вимогу повернути викрадену річ, ОСОБА_4 обіцяв принести планшет, але не повернув. В подальшому вона викупила планшет в ломбарді.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та потерпіла не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює та суспільно-корисною працею не займається, наявність родини, малолітнього сина та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
Судові витрати у провадженні відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 ( три ) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:
планшет марки «Lenovo» S5000-H модель:60040, ІМЕІ: НОМЕР_1 , 16 Gb, сірого кольору - передані потерпілому у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, вважати повернутим власнику за належністю;
предмет ззовні схожий на кухонний ніж, який упаковано у спеціальний пакет № 3496587 та перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1