Номер провадження: 11-кп/785/1049/17
Номер справи місцевого суду: 521/8697/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 19 липня 2017 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хуст, Закарпатської області, громадянки України, без освіти, заміжньої, що має 6 дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима,

засудженої вироком Радивільського районного суду Рівенської області від 24 вересня 2015 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19 липня 2017 року задоволено клопотання засудженої ОСОБА_7 та її було звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання не відбутий строк покарання.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що поведінку засудженої ОСОБА_7 під час відбування покарання не можна віднести до сумлінної, оскільки на момент розгляду клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення остання мала діюче стягнення у виді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку 08 лютого 2017 року, що, на думку прокурора, характеризує засуджену, як порушника встановленого порядку відбування покарання та свідчить про те, що ОСОБА_7 не довела своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали особової справи засудженого та перевіривши доводи його апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

З матеріалів справи вбачається, що засуджена ОСОБА_7 на момент розгляду в суді її клопотання про умовно-дострокове звільнення відбула більше двох третин строку покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі призначеного їй за вироком Радивільського районного суду Рівенської області від 24 вересня 2015 року.

Згідно характеристики затвердженої Начальником Чорноморської виправної колонії №74 засуджена ОСОБА_7 в установі була працевлаштована швачкою у швейному цеху. Внутрішньоцеховий режим та техніку безпеки не порушувала, зауважень з боку цехового персоналу не має. За добросовісне відношення до праці, дотримання правил внутрішнього розпорядку, сумлінне виконання покладених на неї обов`язків та доручень, за виконання замовлення має 2 заохочення. Засуджена дотримується правомірних взаємовідносин з представниками адміністрації. Має 1 стягнення від 08 лютого 2017 року за спробу винести з виробництва рукавиці, пошиті в виробничої тканини за що начальником Відділення СПС оголошено догану.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що вказане стягнення унеможливлює звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки воно було накладено, ще 08 лютого 2017 року і на момент апеляційного розгляду, з огляду на положення пункту 14 ст.134 КВК України засуджена ОСОБА_7 вважається такою, що не має стягнення.

Крім того апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проступок за який, засуджена була піддана стягненню не є грубим.

Більш того, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі слушно зазначив про наявність у ОСОБА_7 шести дітей, які потребують материнської турботи та незадовільний стан здоров`я засудженої, яка хворіє діагноз остеохондроз хребта та знаходиться під наглядом лікарів медичної частини ЧВК №74 з 16 лютого 2016 року, що підтверджується відповідними довідками від 16 та 22 травня 2017 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що до засудженої ОСОБА_7 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки вона сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 19 липня 2017 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду негайно.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4