Провадження № 1-кс/761/287/2018
У Х В А Л А
Іменем України
04 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007660 від 30.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 365-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
15 грудня 2017 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007660 від 30.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 365-2 КК України про накладення арешту на нежитлові приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на 6-му та 7-му поверхах, заборонивши ПП «Ерідан» (), ТОВ «Фортінбрас» (), ТОВ «Аксепт-Буд» (), ТОВ «Авіста-Інвест» (), ТОВ «Комтранс» () та будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження, користування, здачу в оренду, передачу в заставу, надання в іпотеку тощо а також вчиняти будь які інші дії відносно зазначеного майна.
Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0007660 від 30.04.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 365-2 КК України, щодо неправомірних дій службових осіб ПП «Ерідан» (код 30181190), в тому числі й засновника вказаного товариства ОСОБА_5 відносно ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест» (код 34485641), що є власником частини приміщень розміщених в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме їх відчуження попри наявність заборони та заволодіння грошовими коштами вказаного підприємства в особливо великих розмірах шляхом шахрайства.

А тому, з метою збереження майна, що визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та відносно якого існує ймовірність дій спрямованих на його відчуження, виникла необхідність в арешті майна, а саме: нежитлових приміщень 6-го та 7-го поверху, розташованих в будинку за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому, просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження №0007660, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 365-2 КК України.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на 6-му та 7-му поверхах, зазначені у клопотанні слідчого, та на які останній просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007660 від 30.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 365-2 КК України, а тому відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

Крім того, старшим слідчим Шевченківського РУ ГУ ВМС України в м. Києві 01.07.2014 року винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 00005434 від 30.05.2014 року згадане майно визнано речовим доказом та мотиви з яких слідчий дійшов до такої думки. Переконливі докази таким висновкам прокурора містяться в матеріалах кримінального провадження, а тому слідчий суддя з цими висновками погоджується.

При цьому, прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6 17.09.2017 року винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, якою матеріали досудових розслідувань під № 0007660 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, під № 0010351 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та під № 0005434 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0007660.

Також, матеріалами клопотання підтверджується, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 365-2 КК України були вчинені, а зазначене вище нерухоме майно має значення речового доказу для доведення обставин, що підлягають доказуванню в межах кримінального провадження №0007660, у зв`язку з чим, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, в силу положень ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне прийняти рішення щодо заборони ПП «Ерідан» (), ТОВ «Фортінбрас» (), ТОВ «Аксепт-Буд» (), ТОВ «Авіста-Інвест» (), ТОВ «Комтранс» () та будь-яким фізичним чи юридичним особам користуватися та розпоряджатися зазначеним вище майном оскільки матеріалами клопотання доведено, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до передачі майна.

Керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007660 від 30.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 365-2 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на нежитлові приміщення в будинку за адресою: м. Київ, вул. Г. Андрющенка, будинок 4-Г, розташовані на 6-му та 7-му поверхах, заборонивши ПП «Ерідан» () ТОВ «Фортінбрас» (), ТОВ «Аксепт-Буд» (), ТОВ «Авіста-Інвест» (), ТОВ «Комтранс» () та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам користуватися та розпоряджатися даним майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя