Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/789/17
Провадження № 1-кп/572/122/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни кримінальне провадження № 0000314 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 неодруженої, непрацюючої , засуджена Сарненським районним судом Рівненської області від 30.09.2016 року до покарання у виді 80 годин громадських робіт

в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України , -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи засудженою за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 30.09.2016 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке відповідно до направлення Сарненського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за вих..№2909 від 09.02.2016 року, повинна була відбувати у Степанській селищній раді, умисно, в період з 14.12.2016 року по 12.01.2017 року, без поважних причин не виходила на роботу та не відпрацювала 68 годин призначених їй громадських робіт, тобто умисно ухилилася від призначеного їй покарання.

Дії ОСОБА_4 отримали правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй діяння визнала повністю та щиро розкаялась, дала повні та детальні пояснення про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому , що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 доведеною, кваліфікацію її дій за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вірною.

На момент розгляду справи призначені судом громадські роботи виконані в повному обсязі.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно.

Вину в скоєнні злочину обвинувачена ОСОБА_4 визнає.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67КК України судом не встановлено.

Враховуючи що обвинувачена раніше вчинила корисливий злочин, за який їй було призначено майже мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України. Проте, вона умисно ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт призначених попереднім вироком, що очевидно свідчило про її небажання стати на шлях виправлення, а тому мети покарання, передбаченої ст.50 КК України щодо виправлення засудженої та запобігання вчиненню нею нових злочинів не було досягнуто. Суд розцінює вказану обставину як ігнорування закону обвинуваченою та свідоме не бажання виконувати обов`язки, покладені на неї рішенням суду.
Приймаючи до уваги встановлене, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин - у виді обмеження волі яке є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нею нових злочинів
Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, те що раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, непрацююча, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин - у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої .
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити їй покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1