АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1622/17 Номер провадження 11-кп/786/354/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року,

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт.Ясний Світленського району Оренбурзької області Російської Федерації, з вищою освітою, неодружений, не працюючий, пенсіонер, інвалід третьої групи, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України несудимий,
засуджений:

- за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану злочином, в сумі 2 200 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн.
Звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі п.„г ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року №1810-VIII.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у наступному.

16.09.2017 року, в денний час доби, ОСОБА_7 , перебуваючи на законних підставах в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, з приміщення ванної кімнати викрав пральну машину „LG моделі F10B9LD, вартістю 2 212 грн. та зі спальної кімнати телевізор „SATURN моделі TV LED19K, вартістю 1 640 грн., які належать ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 3 852 гривні.
В період з 16.09.2017 року до 18.09.2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи на законних підставах в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , з приміщення кухні повторно, таємно викрав варильну поверхню газової плитки „ARDO, вартістю 1 150 грн., яка належить ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
На даний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та безпідставним звільненням від відбування покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити до покарання, призначеного судом першої інстанції, без звільнення від його відбування. Вказав, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення вчинено 16.09.2017 року, тобто після набрання чинності Законом України „Про амністію у 2016 році (07.09.2017 року), а тому до нього не може бути застосовано положення вказаного Закону.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілу ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили не призначати покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни або скасування судового рішення в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Покарання ОСОБА_7 за ч.1, 2 ст. 185 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України судом першої інстанції призначене в межах санкцій зазначених статей, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і в апеляційній скарзі прокурором правильність такого покарання не оспорюється.
Разом з тим, доводи прокурора про неправильне звільнення ОСОБА_7 , від відбування покарання на підставі закону про амністію є слушними.

Так, в силу ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Закон України «Про амністію в 2016 році» набрав чинності 07.09.2017.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів протягом 16-18 вересня 2017 року, тобто вже після набрання чинності законом про амністію. Отже, до нього не може бути застосовано вказаний закон.
В той же час, з урахуванням особи обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України несудимий, є інвалідом ІІІ групи, задовільно характеризується, з огляду на обставини провадження, а саме - наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що його обтяжують, повне відшкодування завданої шкоди на момент апеляційного розгляду, думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні та просить не позбавляти обвинуваченого волі, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Тому суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині звільнення від відбування покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання, призначеного судом першої інстанції, а саме:

-за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі,

-за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та роботи.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4