Провадження № 1-о/520/2/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2018 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про перегляд ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 12.01.2018 року про надання тимчасового доступу до речей та документів.
В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні заяви, мотивуючи це відсутністю законних підстав для перегляду вказаної ухвали.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 наполягав на задоволенні заяви, посилаючись на викладені в ній доводи.
Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали заяви, приходжу до наступного.
Відповідно до ст. 359 ч.2 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Захисник ОСОБА_4 в якості підстав для задоволення заяви посилається на те, що слідчому судді під час розгляду клопотання не були та не могли бути відомі обставини, що могли вплинути на його винесення, а саме те, що сторона обвинувачення вже неодноразово зверталася з аналогічними клопотаннями за тими ж підставами для їх задоволення, які вже досліджувалися слідчими суддями Херсонської та Одеської областей, якими були прийняті рішення 09.08.2017 року і 10.10.2017 року у справі 766/9195/17 та 08.11.2017 року у справі 522/18837/17, як про задоволення зазначених клопотань так і про відмову у їх задоволенні. Обізнаність слідчого судді про наявність зазначених судових рішень та інформації, що в них мітиться, на думку захисту мала суттєве значення під час розгляду клопотань цієї категорії та могла істотно вплинути на висновки слідчого судді. На думку захисника, вказані обставини доводять неправильність постановленої ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2017 року.
Також захисник ОСОБА_4 в якості нововиявленої обставини посилається на необґрунтованість клопотання, на підставі якого була прийнята ухвала слідчого судді, а також на необґрунтованість та невідповідність, на його думку, вимогам закону цієї ухвали.
Так, на думку захисника, орган досудового розслідування звернувся з клопотанням, яке підлягає розгляду слідчими суддями апеляційного суду, оскільки вимоги, які зазначаються у клопотанні, стосуються фактично негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, втручання в приватне спілкування, оскільки в клопотанні ставиться питання про надання інформації з електронної інформаційної системи.
Крім того, захисник посилається на відсутність посилання в ухвалі слідчого судді від 12.01.2018 року на неможливість іншим способом довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей та документів, знаходження документів саме у володінні фірми «Pipelife Norge AS», а також існування реальної загрози зміни або знищення речей чи документів.
На думку захисника, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2018 у справі №520/15060/17 винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та напряму зачіпає права та інтереси ОСОБА_7 , направлена лише на дискредитацію його ділового авторитету, як надійного партнера у очах іноземних контрагентів, оскільки встановлений строк дії ухвали протягом одного місяця з дня її отримання компетентним органом Королівства Норвегії, супереч п.7 ч. 1 ст. 164 КПК України, тобто є незаконним.
Крім того захисник вважає що стороною обвинувачення навмисно надані слідчому судді відомості, справжність яких викликає у сторони захисту сумнів, зокрема, такі відомості містяться в рапорті старшого слідчого щодо вивчення ним узагальнення матеріалів Державної служби фінансового моніторингу України. Тобто захисник посилається в якості ново виявленої обставини на штучне створення такими діями стороною обвинувачення доказів.
Таким чином, захисник в якості ново виявлених обставин вказує на необізнаність слідчого судді про наявність зазначених судових рішень та інформації, що в них мітиться; необґрунтованість клопотання слідчого та необґрунтованість і невідповідність вимогам закону ухвали слідчого судді від 12.012018 року за результатами розгляду вказаного клопотання; а також надання сумнівних даних слідчому судді старшим слідчим, що, на думку заявника, свідчить про штучне створення ним доказів.
Посилання захисника в якості нововиявленої обставини на необізнаність слідчого судді про наявність зазначених судових рішень та інформації, що в них мітиться не може бути визнано такою обставиною в розумінні визначення таких обставин ч.2 ст.359 КПК України. Оскільки, за змістом вказаної норми закону, обов`язковими ознаками таких обставин є, зокрема, відкриття цих обставин тільки після набрання вироком (ухвалою) суду законної сили, а також що ці обставини повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Проте, про наявність інших рішень, було відомо стороні обвинувачення, а також стороні захисту на час ухвалення рішення слідчим суддею.
Не відповідає і вказаним ознакам посилання захисника на штучне створення доказів, оскільки штучне створення або підроблення доказів означає їхню завідому неправильність, розраховану на введення суду в оману, наприклад внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей або інше підроблення в документі (ст. 366 КК); підроблення документа, який надає права або звільняє від обов`язків, іншими особами (ст. 358 КК); штучне створення доказів (занесення в квартиру особи, не причетної до вчинення злочину, предметів, що були викрадені в потерпілого, або таких, за збереження яких передбачена кримінальна відповідальність, - зброї, наркотиків; знищення, підміна речових доказів та ін.) тощо.
Такі обставини потребують окремого розслідування. В зв`язку з чим посилання захисника на надання сумнівних, на його думку, даних слідчому судді старшим слідчим, само по собі, не може вважатися достатнім для встановлення факту штучного створення доказів старшим слідчим.
Необґрунтованість, на думку захисту, клопотання слідчого та необґрунтованість і невідповідність вимогам закону ухвали слідчого судді від 12.01.2018 року за результатами розгляду вказаного клопотання, на які посилається захисник як на нововиявлену обставину, також не може вважатися такою в розумінні визначення таких обставин ч.2 ст.459 КПК України.

Крім того, при розгляді вказаної заяви надзвичайно важливим є не порушення балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. У свою чергу, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду.
Цей принцип, як наголошує ЄСПЛ, означає, що: «жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (п. 52 рішення ЄСПЛ по справі «Рябих проти Росії» (2003).
Тобто принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне братися під сумнів. Принцип res judicata, є принципом остаточності рішень і наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.
З цього приводу ЄСПЛ підкреслив, що: «дозволивши прийняття такої вимоги в межах зазначених повноважень, було зведено нанівець увесь судовий процес, який закінчився ухваленням судового рішення, і така дія порушила право заявника на справедливий судовий розгляд згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції» (п. 62 рішення ЄСПЛ по справі «Брумареску проти Румунії» (1999).
«Надаючи дозвіл подати повторну апеляційну скаргу зі спливом значного проміжку часу та після початку виконання рішення суду на підставах, які, на думку Євросуду, мали на меті не виправлення серйозних судових помилок, а лише перегляд та нове вирішення справи, національні суди порушили принцип юридичної визначеності та «право на суд» заявника, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції» (п. 42 рішення ЄСПЛ по справі «Пономарьов проти України» (2008).
Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.
З урахуванням зазначеного, вважаю що вказані заявником обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані як нововиявлені обставини, які б допускали можливість судового перегляду судового рішення в розумінні вказаної практики ЄСПЛ, та в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.
На підставі викладеного, керуючись ст.459 - 467, 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Залишити заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 12.01.2018 року, справа №520/15060/17, провадження №1-кс/520/161/18, про надання тимчасового доступу до речей та документів без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2018 року про зупинення виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2018 року скасувати.
Ухвала, згідно до вимог ст.467 КПК України, може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1