У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "22" вересня 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Дніпровьским районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У зв`язку з закінченням строку тримання під вартою обвинувачених, суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Крім того, прокурор наголосив, що на даний час не допитаний ще один свідок, обвинувачені можуть чинити тиск на свідка для зміни його показів в суді.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора. При цьому зазначила, що прокурором не доведено, що обвинувачені чинили або будуть чинити тиск на свідків. Свідки, які вже дали покази не повідомляли про вище вказані обставини. Крім того, захисник зазначила, що обвинувачені вже більше року знаходяться під вартою. У обвинуваченого ОСОБА_6 є постійне місце проживання, на утриманні перебуває хвора мати, також дружина сама виховує малолітню дитину, тому вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання з 22-00 год. до 07-00 год. ранку наступного дня.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, одночасно підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 та просив його задовольнити. Крім того, захисник зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_7 тяжкий стан здоров`я, він має стійки соціальні зв`язки, здійснювати вплив на свідків він наміру не має, тому захисник просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю.

Обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відсутні.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватими, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність або відсутність у обвинуваченого родини й утриманців, відсутність постійного місця роботи, місця проживання в м. Києві, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність або наявність судимостей.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_6 може уникати виконання своїх процесуальних обов`язків.

При цьому суд прийшов до висновку, що забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 може бути досягнуто шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Тому, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має стійки соціальні зв`язки, на утриманні перебуває малолітня дитини, дружина не працює знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, матір похилого віку, яка має онкологічне захворювання, 09.12.2016 року перенесла серйозне операційне втручання (рак шлунку із видаленням пухлини та частини шлунку). Наразі потребує сторонньої допомоги та постійного нагляду, на наявність житла в місті Києві, постійного місця роботи, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що є підстави змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 20 листопада 2017 року включно.
Запобіжний захід, щодо ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України змінити на домашній арешт, звільнивши його з під варти в залі суду.

Заборонити ОСОБА_6 залишати приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з 21-00 години до 07-00 години наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати до Дніпровського районного суду м. Києва за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;

-не відлучатись з Київської області без дозволу суду;

- в разі необхідності зміни місця проживання повідомляти суд про такі наміри.

Розписку обвинуваченого про ознайомлення з покладеними на нього обов`язками та зобов`язання прибути до місця визначеного судом проживання долучити до матеріалів справи.

Працівники Сквирського відділу поліції ГУ НП Київської області з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали в частині здійснення контролю за дотриманням обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків відповідно до даної ухвали суду покласти на Сквирський відділ поліції ГУ НП Київської області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя