Справа № 639/1598/18
Провадження № 1-кп/639/308/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000280 від 05.02.2018 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово засудженого, останній раз 23.04.2014 р. Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів з корисливих мотивів, останній раз 23.04.2014 р. Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнившись 30.01.2017 р. з місць позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив повторно злочин проти власності.
Так, 02.11.2017 р. приблизно о 00-05 год. ОСОБА_4 перебував за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , же він тимчасово мешкав разом зі своїм знайомим, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження (далі Особа-1), який в той час увійшов в квартиру з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження (далі Особа-2), та вони розповіли ОСОБА_4 про викрадену напередодні картонну коробку з її вмістом, залишену на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 .
Надалі ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з Особою-1 та Особою-2 щодо подальшого викрадення будь-якого чужого майна, яке, як їм вже стало достовірно відомо, знаходилося на той час на балконі квартири АДРЕСА_4 , та вони прослідували до місця розпочатого Особою-1 та Особою-2 злочину.
Після цього ОСОБА_4 , Особа-1 та Особа-2 цілеспрямовано прибули 02.11.2017 р. о 00-28 год. до вказаного вище місця. Потім ОСОБА_4 , діючи узгоджено з іншими особами, піднявся по металевим сходам на незасклений балкон вищевказаної квартири, розташованої на 2 поверсі, Особа-2 піднявся слідом за ним та залишився на металевих сходах, а Особа-1, діючи згідно розробленого заздалегідь злочинного плану, залишився під металевими сходами, де лежала раніше скинута з балкону одна коробка з її вмістом, з тим, щоб в подальшому приймати інші передані з балкону картонні коробки, всередині яких знаходились розподільчі (монтажні) коробки відкритого типу.
В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи на незаскленому балконі, діючи повторно, узгоджено, в умовах темного часу доби, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення почергово заволодів трьома картонними коробками, всередині яких знаходилися розподільчі (монтажні) коробки відкритого типу, та передавав їх Особі-2, а той, в свою чергу, передавав їх Особі-1, який стояв під металевими сходами.
Таким чином, ОСОБА_4 , Особа-1 та Особа-2 виконали всі дії, які вважали за необхідне, щодо заволодіння чотирма коробками, всередині яких знаходилися розподільчі (монтажні) коробки відкритого типу у кількості 65 штук, вартістю по 54 грн. 83 коп. кожна.
Після цього ОСОБА_4 , Особа-1 та Особа-2, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті таємного викрадення майна ОСОБА_4 у групі з Особою-1 та Особою-2 завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3563 грн. 95 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 23350 від 27.11.2017 р.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, суду пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за викладених вище обставин. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суворо не карати його.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Потерпілий у поданій до суду заяві просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, формально має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, відсутні.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не є можливим без його ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, з урахуванням репутації обвинуваченого, його позиції, розкаяння у вчиненні злочинних дій, суд вважає необхідним призначити йому покарання, найнижче із передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 23 березня 2018 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23 березня 2018 року.
До набрання вироком суду законної сили залишити без змін відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківська установа виконання покарань № 27».
Процесуальні витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 396 (трьохсот дев`яноста шести) гривні стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8-А. м. Харків, 61177, код ЄДРПОУ 2883133).

Речові докази: DVD+R диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження, 59 коробок розподільчих (монтажних) залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1