АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/1554/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2423/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 28.08.2017 року, стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2017 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 23.05.2002 року Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 18.02.2003 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 10.02.2006 року звільнений з Балаклійського ВЦ Харківської області №106 умовно-достроково на невідбутий термін 6 місяців 18 днів;
- 19.03.2008 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, 20.09.2010 року звільнений умовно-достроково з Харківської ВК №43 на невідбутий строк 6 місяців 20 днів;
- 07.09.2012 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, 24.02.2016 року звільнений з Олексіївської ВК Харківської області №25, у зв`язку з відбуттям покарання,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Таким чином, ОСОБА_7 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як в момент зрізання решти кабелю його дії були помічені та зупинені мешканцем даного будинку ОСОБА_8 , а викрадене майно в подальшому було виявлено та вилучене.
В результаті, своїми діями ОСОБА_7 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Макснет», а саме кабелю електрозв`язку марки КВП-ВП(100) 2*2*0,50 UTP. Кат. 5е, ПВХ, 2 пари, коробка (305 м) довжиною 490 метрів, вартістю 1220,50 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить про зміну вироку Московського районного суду м.Харкова від 28.08.2017 року в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення. Також просить застосувати до нього Закон України « Про амністію у 2016 році»
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд призначаючи покарання не врахував ряд пом`якшуючих його вину обставин, а саме: визнання вини, щиросердне каяття, ряд хронічних захворювань, які підтверджуються медичними довідками, що знаходяться в матеріалах кримінального провадждення, позитивну характкристику за місцем проживання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого , який вважав за можливе розглядати провадження за відсутності захисника , підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання та застосувати до нього амністію ; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував тяжкість скоєного злочину; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений , характеризується формально позитивно, має хронічні захворювання ; наявність обставин що пом`якшують покарання у виді щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочину, відсутності тяжких наслідків скоєного , і визначив покарання , яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання скоєння ними нових злочинів.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги , колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, але відповідних висновків для себе не зробив і продовжує злочинну діяльність .
Враховуючи , що ОСОБА_7 ніде не працює, така поведінка свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.
При таких обставинах доводи апеляційної скарги обвинуваченого, щодо наявності обставин , що пом`якшують покарання та стан здоров`я , в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєного ним злочину і не дають підстав для пом`якшення призначеного покарання .
Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 не можна вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.
Щодо заяви обвинуваченого про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» , то вона задоволенню не підлягає , оскільки ОСОБА_7 має три непогашені судимості за вчинення тяжких злочинів, що відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України « Про застосування амністії в Україні» перешкоджає застосуванню амністії до обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

____________ __________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4