Справа № 487/2436/17
Провадження № 1-кп/487/311/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особа яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника - ОСОБА_8 , спеціаліста служи у справах дітей адміністрації Заводського району ММР ОСОБА_9 , педагога ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учня 7 класу ЗОШ №31 м. Миколаєва, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_11 та прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у вигляді застереження, обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього щодо заборони відвідувати в нічний час з 22.00 год. до 06.00 год. кафе, дискотеки та інші розважальні заклади та залишати постійне місце проживання строком на 1 рік.
В клопотанні зазначено, що 28.02.2017 року приблизно о 15-00 годин ОСОБА_4 знаходячись на ганку Миколаївської ЗОШ №52, розташованого по вул.. Крилова, 52 в м. Миколаєві, де зустрів свого знайомого ОСОБА_7 .
Так, під час раптово виниклих неприязне них стосунків, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи вказаний протиправний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 наніс один удар ОСОБА_7 в область обличчя.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №296 від 02.03.2017 року у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця правої щоки та припухлості м`яких тканин голови, які утворилися внаслідок не менше ніж двох уданих дій тупих твердих предметів. По ступеню тяжкості вказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні прокурорпідтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з недосягненням останнім віку кримінальної відповідальності та просив про його задоволення, вважав необхідним застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до його поведінки: заборони відвідувати в нічний час з 22.00 год. до 06.00 год. кафе, дискотеки та інші розважальні заклади та залишати постійне місце проживання строком на 1 рік.
В судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.

Суду показав, що він раніше був знайомий з ОСОБА_12 , конфліктів між ними ніколи не було. Його друзі, які навчаються у ЗОШ №52, розповіли, що ОСОБА_13 принижує молодших хлопців, б`є їх, принижує висловлюваннями. Точної дати він не пам`ятаю, можливо 28.02.2017 року, він знаходився на ганку ЗОШ №52, де побачив ОСОБА_7 та спитав у нього навіщо він принижує хлопців, але останній відповів, що це ні його справа, після чого він наніс потерпілому один удар лівою рукою в обличчя та ОСОБА_13 начебто впав.

В судовому засіданні законний представникОСОБА_4 ОСОБА_5 та захисник проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не заперечували.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не заперечував.
Суду показав, що він раніше був знайомий з ОСОБА_4 та між ними конфліктів не було. 28.02.2017 року, після закінчення занять він вийшов на подвір`я ЗОШ №52, де побачив ОСОБА_4 до якого підійшов та протягнув руку, в цей час ОСОБА_4 наніс йому удар в обличчя та він впав, а ОСОБА_4 почав наносити йому удари ногами, також у нього була подряпина на голові.
В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не заперечував.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:
Так, дії ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст.22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на момент його вчинення він не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до ОСОБА_4 заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього: заборони відвідувати в нічний час з 22.00 год. до 06.00 год. кафе, дискотеки та інші розважальні заклади, залишати постійне місце проживання строком на 1 рік.
Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 497, 498 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього: заборони відвідувати в нічний час з 22.00 год. до 06.00 год. кафе, дискотеки та інші розважальні заклади, залишати постійне місце проживання строком на 1 рік.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1