Провадження № 1-кп/761/1684/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001149 від 31.01.2017

по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, з повною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 28 січня 2017 року приблизно о 19 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні Володимирського Собору, що за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 28 січня 2017 року приблизно о 19 год. 45 хв., перебуваючи на вулиці, поблизу центрального входу до приміщення Володимирського Собору, що за адресою: м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 20, підійшов до ОСОБА_6 та на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс декілька ударів в голову ОСОБА_6 , а саме в обличчя та по носі, чим умисно наніс останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся, не оспорював час, місце, спосіб, мотив, мету, форму вини, за кримінальне правопорушення, передбаченим ч.2 ст.125 КК України. В суді показав, що у нього виник словесний конфлікт з потерпілим, в ході якого він наніс удар потерпілому в область обличча.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Заслухавши думку учасників судового провадження, показання обвинуваченого, який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини та щире розкаяння. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про покарання ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує обставини, які пом`якшують та відсутність таких, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу ОСОБА_5 , який на обліках у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, не працює, не одружений, брав безпосередньо участь в антитерористичній операції має статус бойових дій, має державні нагороди за визволення м.Маріуполя, при цьому він є несудимим.

Враховуючи, що на ОСОБА_5 розповсюджується дія ЗУ «Про амністію в 2016 році», про застосування статті 2 Закону ОСОБА_5 надав свою згоду в судовому засіданні, оскільки він є учасником бойових дій відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 25 грудня 2015 року, вказаний злочин не входить до переліку кримінальних правопорушень, визначених п. «є» ч.1 ст.9 вказаного Закону, обмеження, встановлені ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», на нього не поширюються, до ОСОБА_5 необхідно застосувати статтю 4 Закону, звільнивши його від відбування покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст.4 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На вирок суду можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку, з урахуванням ч.3 ст. 349 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1