Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/359/2014 Справа №641/4810/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова

ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Комінтернівського району м. Харкова про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001114 від 19.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
19 травня 2014 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Комінтернівського району м. Харкова про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001114 від 19.04.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Lancer», кузов № НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися даним автомобілем, зобов`язання УДАІ ГУМВС України в Харківській області проводити будь які реєстраційні операції з вказаним транспортним засобом.

В обґрунтування свого клопотання старший слідчий ОСОБА_3 посилається на те, що до чергової частини Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 07.04.2014 року в період часу з 21 год. 30 хв. до 22 години за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа автомобілем "Митсубісі Лансер" д/н НОМЕР_2 , завдавши тим самим матеріальної шкоди ОСОБА_5

18.04.2014 року заява про кримінальне правопорушення була прийнята та 19.04.2014 року зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, тобто шахрайство.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що в 2008 році у ОСОБА_6 він придбав по довіреності автомобіль «Mitsubishi Lancer», 1993 року випуску, д/н НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_6 власноручно написав розписку про отримання грошей в якості оплати за вказаний автомобіль. Приблизно через півроку він втратив документи, та зв`язувався з власником автомобіля, а саме з ОСОБА_7 , яка виписала довіреність, та з того часу автомобіль знаходився у його користуванні. На початку квітня 2014 року після сварки з ОСОБА_4 , з якою раніше підтримував близькі стосунки, він залишивши ключі від свого автомобілю на столі та пішов. Наступного дня він узнав, що ОСОБА_4 забрала ключі та поїхала на його автомобілі, який не повертає. Приблизно через 5-6 днів він зателефонував ОСОБА_7 , яка повідомила, що приїздила дівчина на ім`я ОСОБА_8 з дитиною, і сказала, що у нього все добре, що він працює в кафе, та що закінчився строк дії довіреності, та що, ніби то, він прохав переоформити довіреність на ім`я цієї ОСОБА_8 , що вона і зробила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що приблизно 4 роки вона знайома з ОСОБА_5 , з яким 2 роки вони мешкали разом. У нього був автомобіль «Mitsubishi Lancer», 1993 року випуску, д/н НОМЕР_2 . Приблизно у серпні 2013 року їй зателефонував ОСОБА_5 та попрохав допомогти йому, а саме йому необхідні були офіціанти в його кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та він попрохав вийти та допомогти. Вона допомогла. Потім він сказав, що йому необхідно 4000 доларів США для сплати орендної платні та спитав, чи не може вона йому допомогти. Вона вирішила йому допомогти тим, що зайняла дану суму грошей у своїх знайомих. Гроші брала максимум на 3 місяці. 10.10.2013 року у приміщенні кафе «Не горюй» передала ОСОБА_5 гроші в сумі 4000 доларів США. При цьому ніяких розписок не брала. ОСОБА_5 пообіцяв, що через 2-3 місяці він поверне гроші. 10.01.2014 року вийшов термін, на який брала у борг гроші, тому вона сказала ОСОБА_5 , щоб він повертав гроші, на що останній сказав, що грошей в нього немає, та нема в кого їх зайняти, бо в нього багато боргів. Оскільки вона брала гроші в борг у своїх знайомих, та їй необхідно було їх повертати, тому вона запропонувала ОСОБА_5 продати його автомобіль та таким чином розрахуватися з боргами. 03.04.2014 року приблизно о 16 годині вона прийшла у вищевказане кафе, та в ході бесіди ОСОБА_5 запропонував віддати свій автомобіль «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 , щоб його продала та заплатила борг, що він брав у неї. Вона погодилась, та ОСОБА_5 передав два комплекти ключів від машини, техпаспорт, копію довіреності. Вона взяла дані документи та пішла. Коли стала дивитись документи, то побачила, що строк дії його довіреності сплив у лютому 2014 року. Тоді знайшла володільця автомобіля, а саме ОСОБА_7 та оформила довіреність на своє ім`я.

В ході одночасного допиту між потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_4 , остання вказала, що оформила автомобіль на своє ім`я, що він належить їй на законних підставах, оскільки ОСОБА_5 винен їй гроші і таким чином повернув борг, і що вона має намір продати даний автомобіль, та відмовилась називати місце перебування автомобілю.

Згідно з тимчасовим реєстраційним талоном серії НОМЕР_3 автомобіль «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 , 17.04.2014 року оформлений на ОСОБА_4 .

16.05.2014 року до СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від потерпілого ОСОБА_5 надійшло клопотання з проханням накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 . В обґрунтування свого клопотання він вказав, що придбав вищевказаний автомобіль у ОСОБА_6 шляхом укладення письмового договору у формі розписки від 07.07.2008 р. на підставі ст. 206 ЦКУ. 25 лютого 2009 року ОСОБА_7 видала ОСОБА_5 нотаріально засвідчену генеральну довіреність на автомобіль «Mitsubishi Lancer» кузов № НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 . 07.04.2014 р. ОСОБА_4 заволоділа вищевказаним транспортним засобом та діючи умисно і незаконно зареєструвала автомобіль на себе.

Слідчий вважає, що, оскільки автомобіль «Mitsubishi Lancer» кузов № НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 є предметом кримінального правопорушення, який, згідно з тимчасовим реєстраційним талоном серії ДАР № 401133, перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому необхідно накласти арешт на вказане майно шляхом заборони розпоряджатися даним майном.

.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітан міліції ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликалась.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення старшого слідчого ОСОБА_3 , дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Слідчим не надано документів на підтвердження того, що власник автомобіля «Mitsubishi Lancer», кузов № НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За таких обставин, слідчій суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 є передчасним та задоволенню не підлягає оскільки на момент його розгляду, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру.

Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити старшому слідчому слідчого відділу Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітану міліції ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про арешт автомобіля «Mitsubishi Lancer», кузов № НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися даним автомобілем, зобов`язання УДАІ ГУМВС України в Харківській області проводити будь які реєстраційні операції з вказаним транспортним засобом .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1