Справа № 639/5640/17
Провадження №1-КП/639/508/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 02 серпня 2017 року за №0001581 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротич Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Люботин Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27вересня 2017 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом.
В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти призначення судового розгляду, перешкод для цього не вбачав та заявив клопотання про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обвинувачені та їх захисники проти призначення судового розгляду також не заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Адвокат ОСОБА_4 надала письмові заперечення на клопотання прокурора, які приєднані до справи.
Потерпілий та його представник не заперечували проти призначення судового розгляду, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинувачених підтримали клопотання прокурора, пославшись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутність міцних соціальних зв`язків.
Суд, заслухавши думку сторін, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Підстав для прийняття рішення відповідно до п.п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України не вбачається.
Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Харкова, підстав для його закриття, повернення або зупинення не має, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Щодо міри запобіжного заходу відносно обвинувачених.
Стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час досудового розслідування було обрано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.08.2017р. обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 02 жовтня 2017 року.
Проте, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначено, що запобіжний захід обрано до 04.10.2017 року, у зв`язку з чим останні були звільненні з під варти 02.10.2017 року не дивлячись на те, що судові засідання відбувалися 28 вересня 2017 р, 02 жовтня 2017 р., 03 жовтня 2017 р. та в них оголошувались перерви у зв`язку з неявкою захисників та їх заміни.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Прокурором виконані вимоги закону та клопотання подане письмово з додержанням строків направлених на забезпечення права обвинувачених на захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

За скоєння злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передбачене покарання, відповідно до ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років та згідно ст. 12 КК України даний злочин відноситься до тяжких.

В судовому засіданні прокурором перелічені ризики, які свідчать, на його думку про неможливість застосування до обвинувачених іншої міри покарання ніж позбавлення волі.

Дослідивши пояснення сторін та матеріали справи в частині наявності або відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України суд зазначає, що деякі твердження прокурора суперечать практиці Європейського суду з прав людини та положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Інформаційного листа Вищего спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/04/0/4-13 від 04 квітня 2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», під час розгляду клопотань про обрання, заміну чи скасування запобіжного заходу судам необхідно враховувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, а також підстав для зміни запобіжного заходу, зобов`язаний прийняти рішення відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України.

Посилаючись на необхідність обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на тяжкість підозри, як головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачені будуть переховуватися від правосуддя, перешкоджати ходу судового розгляду або вчинити нові злочини, впливати на потерпілих і свідків, а також відсутність міцних соціальних зв`язків.

Суд не може з таким твердженням погодитись та звертає увагу, що Вищі суди неодноразово відзначали, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення підозрюваного волі не можна оцінювати з винятком абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Ризик того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами Рішення Європейського суду з прав людини «Бекчієв проти Молдови».

Ризик тиску на свідків та потерпілих може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено Рішенням Європейського суду з прав людини «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевіркою, дачі показів Рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгій».

Матеріалами провадження встановлено, що потерпілий та свідки були допитані, жодного доказу впливу на них з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інших осіб не надано, з відповідними заявами до компетентних органів вони не звертались, а відсутність впливу в судовому засіданні підтвердив потерпілий.

Ризик переховування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду не може вимірятися від суворості можливого покарання, її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.

Суд припускає, що на початкових стадіях розслідування ризик втручання підозрюваних у здійснення правосуддя міг виправдовувати їх тримання під вартою. Однак після того, як докази були зібрані, ця підстава своє значення втратила Рішення Європейського суду з прав людини «Мамедов проти Росії».

Відповідно до рішеня ЄСПЛ, тягар доказування у цих питаннях не повинен перерозподілятися так, щоб на затриману особу покладався обов`язок доводити наявність підстав для її звільнення - Рішення «Биков проти Росії».

Суд також звертає увагу, що під час перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на волі, вони самостійно прибувають за викликом до суду не дивлячись на те, що розглядається питання обрання відносно них запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, з урахуванням вищезазначеного, зокрема, даних про особу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту можливо забезпечити виконання ними відповідних процесуальних обов`язків.

За таких обставин встановлена відсутність доцільності тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Судом встановлена можливість перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ;
Керуючись вимогами ст. ст. 177, 181, 183, 194 ,314-316 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Призначити судове засідання за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001581 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187КК України на 31 жовтня 2017 рокуо10 годині 00 хвилин в приміщенні суду за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 45.
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії ухвали до 21 грудня 2017 року.

Проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.
Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, їх захисників, потерпілого та його представника.
Копію ухвали видати обвинуваченим, їх захисникам, потерпілому, його представнику, прокурору та направити до Люботинського ВП ГУНП в Харківський області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1