г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1301/16-к
Номер провадження 1-кп/213/18/17
В И Р О К
Іменем України
11 грудня 2017 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження №0001752 від 11.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м.Миколаїв, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, одруженого, має двох неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та зареєстрований: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 20 жовтня 2015 року близько 17.00 години, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у знайомого ОСОБА_9 , під приводом користування ноутбуком протягом 2 днів, запевнивши потерпілого ОСОБА_9 у поверненні майна, достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде, а здійснить його продаж, попросив у потерпілого ноутбук, котрий будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_6 , передав йому ноутбук ASUS N53TK-8X007R, s/n:C7MOBC596535304, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за № 678 від 08.04.2016року складає 4504 гривень 50 коп., а ОСОБА_6 , використовуючи довірливі відносини з потерпілим для заволодіння його майном, заволодів ноутбуком останнього. Після чого, 21.10.2016 року ОСОБА_6 здійснив продаж ноутбука, тобто розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 4504 гривень 50 коп..
Крім того, ОСОБА_6 , діючи повторно, на початку лютого 2016 року в денний час доби, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_10 , під приводом надання допомоги у здійсненні ремонту автомобіля запевнив останнього про можливість відремонтувати його автомобіль за незначну суму грошових коштів, маючи на меті продати вказаний автомобіль та заволодіти грошовими коштами, через ОСОБА_11 , якого ввів в оману, повідомивши недостовірні відомості, а саме, що є власником автомобіля ВАЗ 2101, 1972 року випуску, державний реєстраційний номер ч НОМЕР_1 , запропонував за грошову винагороду виступити в якості посередника для відшукання особи, яка купить даний транспортний засіб за 7000 грн.
ОСОБА_12 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_6 , сприймаючи його як дійсного власника автомобіля, запропонував ОСОБА_13 придбати вказаний автомобіль, який дав свою згоду.
Після чого, 14.02.2016 року приблизно о 08.00 годині ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шахрайським способом шляхом обману, повідомив потерпілому відомості, які не відповідали дійсності про високу якість та низькі ціни виконання ремонтних робіт, а не про намір продажу автомобіля та про необхідність транспортування автомобіля до гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Москвич», розташованого в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, чим запевнив потерпілого ОСОБА_10 у вигідності вказаної дії та отримав згоду потерпілого.
Цього ж дня, приблизно о 09.00 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_10 знаходились у дворі будинку АДРЕСА_3 , де готували автомобіль ВАЗ 2101, 1972 року випуску, державний реєстраційний номер ч НОМЕР_1 , для його транспортування. В цей час, на вказане місце прибули ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 для огляду автомобіля та подальшого його придбання ОСОБА_13 під час якого ОСОБА_10 вважаючи, що передає власний автомобіль для ремонтних робіт, добровільно перевіз його до гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Москвич», розташованого в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу та передав ОСОБА_13 документи на автомобіль.
В той же час, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_15 , прибувши до гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Москвич», розташованого в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, поки потерпілий ОСОБА_10 перебував біля автомобіля, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, завірив ОСОБА_13 про належність автомобіля йому, вказавши, що ОСОБА_10 його брат та не повинен знати, що він продає свій автомобіль через конфлікт з матір`ю, достовірно знаючи, що автомобіль належить ОСОБА_10 , продав автомобіль ВАЗ 2101, 1972 року випуску, державний реєстраційний номер ч НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи за № 4/37-218 від 12.05.2016року складає 13735 гривень- ОСОБА_13 , котрий, будучи введеним в оману передав ОСОБА_6 гроші в сумі 6200 гривень, якими останній незаконно заволодів шахрайським шляхом та розпорядився на власний розсуд, в результаті чого потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду на суму 13735 гривень.
19.02.2016 року приблизно 16.00 годині ОСОБА_6 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_16 , під приводом тимчасового користування ноутбуком до вечора цього дня, передав металеву обручку жовтого кольору та повідомив недостовірні відомості, що дана обручка золота, тим самим запевнив потерпілу ОСОБА_16 у своєчасному поверненні майна, достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде, а здійснить його продаж, попросив у потерпілої ОСОБА_16 ноутбук «Lenovo Idea Pad» сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за № 678 від 08.04.2016 року складає 8200 гривень. ОСОБА_16 , будучи переконаною у тому, що належне їй майно буде повернуте, добровільно передала ОСОБА_6 вказаний ноутбук, за умови його повернення до 19.00 години цього ж дня.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 19.02.2016 року о 17.00 годині ОСОБА_6 направився до ремонтної майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , де діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення, продав ОСОБА_17 за 900 гривень ноутбук, який отримав від ОСОБА_16 , тим самим заволодів майном потерпілої шахрайським шляхом та спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальний збиток на суму 8200 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України визнав повністю та підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини і їх не оспорював. В скоєному обвинувачений щиро розкаявся, просив застосувати до нього амністію та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», так як на день набрання чинності цим Законом (07.09.2017року) має неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно дітей він не позбавлений.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що 14.12.2016 року йому зателефонував його брат ОСОБА_13 , останній сказав, що хоче купити автомобіль ВАЗ 2101 та попросив, щоб він подивився на вказаний автомобіль. Він під`їхав до гаражного приміщення, де стояв автомобіль. Біля автомобіля був ОСОБА_18 та ОСОБА_6 .. Про вартість автомобіля домовлялись без нього, гроші його брат передавав ОСОБА_6 .. Про те, що його з братом обманули, вони дізнались через тиждень, з`явився власник автомобіля та повідомив, що він віддав ОСОБА_6 автомобіль для ремонту.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений прийшов до нього в майстерню та запропонував купити в нього ноутбук. Зарядного пристрою до ноутбуку в нього не було, клавіатура не працювала, дисплей пошкоджений. Він купив ноутбук у обвинуваченого за 900 гривень та продав згодом на запчастини.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що працює касиром-оцінщиком в ломбарді, обвинуваченого знає як клієнта. Вона не пам`ятаю, що він приносив саме по цій справі, але пам`ятає, що останнім часом обвинувачений приносив техніку, він часто закладав, а потім викупляв. Був укладений договір закладу.

Після допиту вищевказаних свідків, обвинувачений ОСОБА_6 надав до суду заяву, в якій зазначив, що вважає недоцільним дослідження інших доказів по справі, а тому на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою інших учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Розгляд кримінального провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство); за ч.2 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ч.1 ст.65 КК України, суд враховує відповідно до ст.12 КК України ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей, злочини вчинив середньої тяжкості, вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, не працював, за місцем проживання характеризується посередньо, має неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно дітей не позбавлений. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Цивільні позови потерпілими не заявлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання вини у повному обсязі, а також наявність неповнолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів: за ст.190 ч.1 КК України слід обрати покарання у вигляді обмеження волі, за ст.190 ч.2 КК України слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому, необхідно застосувати ст.70 ч.1 КК України, призначив покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 подав заяву про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнення його від відбування покарання по даному вироку відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки на день набрання чинності підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», має двох неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно дітей він не позбавлений.

Прокурор щодо заявленого обвинуваченим клопотання про застосування амністії -заперечень не мав, вважає, що воно може бути задоволене.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Відповідно до вимог п. «в » ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України і на день набрання чинності цим Законом, мають дітей яким не виповнилося 18 років, та не позбавлені батьківських прав у відношенні дітей.

Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності (07.09.2017 року), має двох синів та не позбавлений батьківських прав у відношенні них.

Оскільки, ОСОБА_6 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в » ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлений, а також враховуючи те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним подану заяву обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в » ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році»-задовольнити.

Необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення автотоварознавчої експертизи №4/37-218 від 12.05.2016 року в розмірі 703 грн.68 коп..

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили- не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за

-ст.190 ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-ст.190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. « в » Закону України « Про амністію у 2016 році» як такого, що має дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким на день набрання чинності цим Законом не виповнилося 18 років, та не позбавлений батьківських прав у відношенні дітей.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили- не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення автотоварознавчої експертизи №4/37-218 від 12.05.2016 року в розмірі 703 грн.68 коп..

Речові докази:

- ноутбук ASUS N53TK-8X007r, s/n: С7МОВС596535304, що переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_9 -залишити у останього (а.с. 15-16, т. 2) ;

- автомобіль ВАЗ 2101, білого кольору, державний реєстраційний номер ч НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_10 -залишити у останього (а.с. 35-36, т. 2);

- каблучка із металу жовтого кольору, із візерунком у вигляді абстракції зі вставленими в ньому камінцями білого кольору, яка передана на відповідальне зберігання до камери схову Інгулецького ВП КВП ГУПН в Дніпропетровській області, згідно квитанції №536 (а.с.79-80, т.2)-повернути ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження № 0001752 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №213/1301/16-к, пр.1-кп/213/18/17.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1