Провадження № 1-кп/752/991/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Берегово Закарпатської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 11.06.2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи у супермаркеті «Мега Маркет» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАБР», розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Антоновича, 50, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки взяв з полиць магазину 5 шоколадок "Ritter Sport Praline" молочних 100г*13, загальною вартістю 244 гривні 79 копійок, 13 шоколадок "Ritter Sport" молочних з начинкою, загальною вартістю 750 гривень 64 копійки, та 7 шоколадок "Ritter Sport Cocoa Mousse" 100г*10, загальною вартістю 342 гривні 71 копійка, а всього майна на суму 1338 гривень 14 копійок та сховав його до сумки, після чого пройшов касову зону супермаркету та, не розрахувавшись за вказаний товар, намагався залишити приміщення торгівельної зали, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони з викраденим майном.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, однак давати суду покази відмовився.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України правильно як таємне викрадення чужого майна крадіжка, але не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, а також причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця;

- особу обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, за місцем реєстрації характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України з урахуванням вимог ст. 68 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.
Речові докази - 5 шоколадок "Ritter Sport Praline" молочні 100г*13, 13 шоколадок "Ritter Sport" молочні з начинкою та 7 шоколадок "Ritter Sport Cocoa Mousse" 100г*10, які передані на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАБР», - залишити йому ж за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1