Справа № 523/1370/15-к
Провадження №1-кп/523/65/17
УХВАЛА
06.12.2017 року

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , представників потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч. 5 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч. 5 КК України.
Відповідно ж до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор висловив свою думку, щодо необхідності продовження обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою посилаючись на ризики передбачені ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, а також на прямі погрози обвинуваченим ОСОБА_12 висловлені на адресу потерпілого ОСОБА_9 , у судовому засіданні.
Вислухавши думку захисника ОСОБА_8 , який заявив про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 , на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований лише на підставі ризиків передбачених ст. 177 КПК, доказів по справі не має, а також просив врахувати те, що ОСОБА_13 , раніше не судимий, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утримані дитину хвору на ДЦП, і повиненен годувати сімю.
Також заслухавши думки захисника ОСОБА_16 , який просив змінити запобіжний захід ОСОБА_12 , на більш м`який запобіжний захід, захисника ОСОБА_6 , яка заперечувала проти клопотання прокурора, та просила суд взяти до уваги, що ОСОБА_14 має на утриманні малолітню дитину, він ніколи не зривав судові засідання своїми неявками, та просила змінити відносно її підзахисного запобіжний захід на домашній арешт, обвинувачених, які підтримали своїх захисників, потерпілого ОСОБА_9 , який заперечував проти зміни запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 оскільки саме ОСОБА_13 , на його думку був організатором злочину, та підтримав клопотання прокурора щодо продовження запобіжних заходів, щодо обвинувачених. Представників потерпілого адвоката ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також підтримав думку потерпілого.
Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу, та продовжити відносно обвинувачуваних ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, за нижченаведеними обставинами.
Дослідивши документи, заслухавши думки учасників судового розгляду, суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу обвинуваченим не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про осіб обвинувачених, а саме: те, що вони обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілих та свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченим, відповідності особам обвинувачених та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання та зміни обвинуваченим інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Посилання захисту обвинуваченого про те, що він вважає докази зібрані прокурором недопустимими, суд не може взяти до уваги, так як на даний час жодних письмових доказів прокурором суду не надавалось, у зв`язку з встановленим раніше порядком дослідження доказів.
Так, стаття 177 КПК України, встановлює, що на ряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, у тому числі наявність в них родини й утриманців, репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди.
З огляду на п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, суд доходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачуваних ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому належить продовжити на час судового розгляду цього кримінального провадження запобіжний захід зазначеним особам у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області на 60 днів,
Окрім того, суд не має можливості обрати відносно ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з його неявкою до судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 314-316, 369, 372 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , - відмовити.
Продовжити у відношенні обвинуваченого у відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, на 60 днів, тобто до 03.02.2018 року
Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, на 60 днів, тобто до 03.02.2018 року.
Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, на 60 днів, тобто до 03.02.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3