УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 вересня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжя скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНМАКС ГРУП» на бездіяльність прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,
ТОВ «ВІНМАКС ГРУП» звернулось до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , в якій просило:
- зобов`язати прокурора ОСОБА_5 повернути ТОВ «ВІНМАКС ГРУП» 139 мішків з речовиною чорного, сірого кольору різної фракції, товаро-транспортні накладні та інші предмети та документи, вилучені 23.08.2017 під час обшуку у приміщенні складу по вул. Макаренка, 1 м. Запоріжжя, а також розблокувати доступ працівників ТОВ «ВІНМАКС ГРУП» до вказаного складського приміщення.
У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі.
Прокурор проти задоволення скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні з тих підстав, що вилучене в ході проведення обшуку майно має важливе значення для розслідування кримінального провадження. Арешт на майно не накладався у зв`язку із тим, що ухвалою слідчого судді надавався прямий дозвіл на відшукання та вилучення спірного майна.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
- електронних інформаційних систем або їх частин, комп`ютерної техніки, мобільних електронних пристроїв та терміналів систем зв`язку, електронних та магнітних носіїв інформації (системні блоки персональних комп`ютерів, портативні комп`ютери, магнітні, оптичні, флеш носії, які містять інформацію про зазначені вище операції);
- печаток підконтрольних суб`єктів господарської діяльності.
23.08.2017 у складському приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 1, було проведено санкціонований обшук.
Як випливає з протоколу обшуку від 23.08.2017, в ході проведення вищевказаної слідчої дії було виявлено та вилучено товарно-транспортні накладні, виписки та сертифікати якості, 139 мішків чорно-сірого кольору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 234, ч. 5 ст. 237 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.
Вимогами ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Положення ч. 5 ст. 171 КПК України зобов`язують прокурора або слідчого звернутися з клопотанням про арешт тимчасово вилученого в ході обшуку майна не пізніше 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Слідчий суддя зауважує, що ухвалою слідчого судді від 07.08.2017 надавався дозвіл на вилучення, зокрема, незаконно здобутого ферохрому, документів щодо його походження та первинних фінансово-господарських документів.
Натомість в протоколі обшуку йдеться про вилучення неідентифікованих 139 мішків чорно-сірого кольору, а не ферохрому.
Також слідчому судді не представлено протоколу огляду вилученого майна, який би засвідчував, що вилучене майно є саме ферохромом.
Заперечуючи проти задоволення скарги, прокурор зазначила, що вилучене в ході проведення обшуку майно має важливе значення для розслідування кримінального провадження.
Проте, на переконання слідчого судді, така позиція органу досудового розслідування не може ґрунтуватись на припущеннях та має бути підтверджена належними та допустимими доказами.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що вищезазначене майно є тимчасово вилученим, а тому потребувало накладення арешту відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що арешт на вищевказане майно не накладався.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному спірному випадку органом досудового розслідування не доведено, що вилучене у ТОВ «ВІНМАКС ГРУП» майно було здобуто злочинним шляхом. В цей же час, заявник наполягає, що вилучене майно не має ніякого відношення до кримінального провадження та набуто внаслідок зайняття законною господарської діяльністю, що не було спростовано органом досудового розслідування. Натомість, з наданої представником заявника виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності юридичної особи «ВІНМАКС ГРУП» є оптова торгівля металами та металевими рудами.
За таких обставин, підстав для подальшого утримання майна, слідчим суддею не встановлено.
Згідно зі ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під часкримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Частиною 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержаннямпринципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, слідчий суддя доходить висновку, що майно, вилучене в ході проведення 23.08.2017 обшуку у складському приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 1, є тимчасово вилученим, оскільки не встановлено обставин, які б доводили протилежне, тому слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого повернути заявникам вилучене майно.
Що стосується вимог скарги про визнання бездіяльності прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна протиправною та зобов`язання його розблокувати доступ працівників ТОВ «ВІНМАКС ГРУП» до вказаного складського приміщення, слідчий суддя вважає, що скарга в цій частині задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Своєю чергою, відповідно до вимог п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За правилом встановленим ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України).
Вирішення слідчим суддею вищевказаних вимог не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом.
Підсумовуюче викладене, скарга задовольняється частково.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНМАКС ГРУП» задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 повернути товариству з обмеженою відповідальністю «ВІНМАКС ГРУП» 139 (сто тридцять дев`ять) мішків із речовиною чорного, сірого кольору різної фракції, товарно-транспортні накладні та інші предмети, вилучені 23 серпня 2017 року під час обшуку у приміщенні складу по вул. Макаренка, 1 у м. Запоріжжя.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 5 вересня 2017 р.

Повний тест ухвали виготовлений 8 вересня 2017 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1