Справа № 467/970/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, засудженого вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 06 місяців позбавлення волі

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2017 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений у судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого амністія не застосовується, оскільки не суб`єктом даного закону.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 06 місяців позбавлення волі (а.с. 2-3 ос.справи). Строк відбування покарання засудженому рахується з 04 листопада 2014 року.

Раніше ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.12.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" );

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як видно із матеріалів особової справи та заяви засудженого, ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів середньої тяжкості та останній відбув більше половини строку призначеного судом покарання.

Згідно заяви засудженого ОСОБА_4 він не є суб`єктом статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки, у матеріалах особової справи відсутні відомості про те, що засуджений ОСОБА_4 підпадає під перелік осіб, визначених в пунктах а, б, в, г, ґ, д, е, є статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Керуючись ст.ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1