КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/2739/17
Провадження № 1-кп/552/222/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника органу опіки та піклування - ОСОБА_9 ,

та обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.08.2013 р. Київським районним судом м.Полтави за ст.186 ч.2, 69, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, 14.12.2015 р. Київським районним судом м.Полтави за ст.ст.122 ч.1, 186 ч.2, 69, 70 ч.1, 75 КК України до 3 р. позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 30.03.2016 року звільнено на підставі ст.75, 104 КК України від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 р.,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Полтави, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16.01.2017 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу супермаркету «АТБ», розташованого по вул. Гожулівській у м. Полтава, побачили раніше знайомого ОСОБА_5 , який знаходився неподалік та скориставшись відсутністю на вулиці сторонніх осіб, вирішили здійснити напад на ОСОБА_5 та заволодіти майном останнього.

Так, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшли до ОСОБА_5 , та з метою відвернути його увагу, ОСОБА_11 , розпочав розмову з останнім.

У ході розмови ОСОБА_11 почав ображати ОСОБА_5 , та несподівано завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя зправа, після чого від отриманого удару останній нахилився обличчям до землі, але продовжував стояти на ногах.

В подальшому, потерпілому ОСОБА_5 , було нанесено удар ногою по нижнім кінцівкам, від якого останній упав на землю обличчям до низу. У цей час, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , почали наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_5 , спричинивши останньому, відповідно до висновку експерта № 78 від 30.01.2017 року тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на декілька груп:

- до першої групи відноситься: гематома тулубу зліва, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

- до другої групи відносяться: синці обличчя та тулубу зліва, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження.

Після чого, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме: з правої зовнішньої кишені куртки мобільним телефоном марки «HTC One E 8» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта № 2001/2 від 20.01.2017 року ТОВ «Регіональна оціночна компанія «Полтаваексперт» становить 3472 грн., 41 коп., всередині якого знаходилася карта пам`яті об`ємом 8 ГБ., вартістю зі слів потерпілого 150 грн., сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю зі слів потерпілого 20 грн., на рахунку якої було 48 коп., сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю зі слів потерпілого 20 грн., на рахунку якої було 10 грн., 25 коп., та з лівої руки зірвали годинник марки «Tissot» серійний номер UXWU882XS, вартістю зі слів потерпілого 23000 грн.

У подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися вказаним майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину не визнав та пояснив, що були разом з ОСОБА_13 та іншим товаришем біля магазину «АТБ». ОСОБА_11 підійшов до потерпілого, сказав що він його сусід. Через деякий час побачив, що той почав сварку з ОСОБА_14 , проте ніхто його не бив, просто поштовхалися, а телефон та годинник у потерпілого не забирали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину визнав частково, не заперечував той факт, що саме він наніс удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_5 , однак заперечує факт заволодіння майном потерпілого. Телефон вони дійсно здали в ломбард, але гроші не отримували, а їх забрав товариш, якого вони попросили здати телефон.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні детально розповів обставини скоєння злочину, а саме що 16.01.2017 близько 4-00 години він повертався з ТРЦ «Екватор» та зайшов в магазин АТБ по вул. Гожулівській поряд з місцем мешкання. Біля магазину до нього підійшли ОСОБА_15 із незнайомими особами. ОСОБА_14 та ОСОБА_16 перегородили шлях. ОСОБА_14 наніс удар в обличчя, хтось хто саме вказати не може наніс удар по ногах від чого він впав. Били ногами по тулубу з обох сторін. В подальшому з правої кишені витягли мобільний телефон, а з лівої руки зняли годинник вартістю 23000 грн. Хто саме і куди бив, а також хто витяг телефон і зняв годинник вказати не може, оскільки лежав обличчям до землі. Раніше конфліктів між ним та ОСОБА_13 не було. Заявлений цивільний позов підтримує, просить задовольнити.
Свідок ОСОБА_17 , у суді показав, що 16.01.2017 р. близько 6 год. ранку його син ОСОБА_5 прийшов додому побитий та без мобільного телефону і годинника. Пояснив, що його побив сусід що проживає навпроти на ім`я ОСОБА_18 . Після цього син звернувся за медичною допомогою в лікарню та в поліцію.
Свідок ОСОБА_19 , в судовому засіданні показав, що 17.01.2017 р. йому в мережі «В Контакте» від друга ОСОБА_20 надійшло повідомлення що потрібен паспорт, щоб здати в ломбард мобільний телефон. Домовились зустрітись, вийшовши на вулицю стояло таксі в якому були ОСОБА_16 та ОСОБА_14 і разом поїхали в ломбард. Там він на свій паспорт здав мобільний телефон за 900 грн., які віддав ОСОБА_14 . За послугу йому заплатили 100 грн. ОСОБА_21 сказав, що мобільний телефон належить матері ОСОБА_22 . В ломбард запропонував їхати ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_23 , в судовому засіданні показав, що 16.01.2017 р. біля магазину АТБ по вул.Гожулівській стояв з ОСОБА_16 пили пиво. Коли обернувся побачив сварку між ОСОБА_14 та потерпілим. Потерпілий кинув в них пляшку і замахнувся на ОСОБА_14 . У відповідь ОСОБА_14 наніс удар кулаком в обличчя потерпілому. Нечепуренко удари не наносив. Підняли потерпілого і посадили на парканчик біля магазину. Біля потерпілого на землі він побачив мобільний
телефон, який він підняв і передав ОСОБА_14 , сказавши що це телефон потерпілого і щоб він віддав йому.
Крім показань потерпілого та показів свідків вина обвинувачених повністю доводиться оголошеними та дослідженими в судовому засіданні :

- висновком судово-медичної експертизи № 78 від 30.01.2017 р., згідно якого потерпілому ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження, які можна розділити на дві групи. До першої групи відноситься: гематома тулубу зліва, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. До другої групи відносяться: синці обличчя та тулубу зліва, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження.

-даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 , згідно яких потерпілий показував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та пояснював про обставини вчинення відносно нього злочину та фото таблицею до нього,

-реєстрація в Єдиному реєстрі досудових розслідувань заяви ОСОБА_5 ;

-висновок додаткової судово-медичної експертизи №314, згідно якого тілесні ушкодження спричинені потерпілому ОСОБА_5 могли утворитися не менше ніж від 3-х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками; покази, дані потерпілим під час слідчого експерименту не протирічать механізму утворення тілесних ушкоджень у останнього;

-даними протоколу огляду місця події від 17.01.2017 року;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.012017 р. (потерпілий впізнав ОСОБА_10 як особу, що здійснила на нього напад);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2017 р., згідно якого потерпілий впізнав свідка ОСОБА_23 як особу, що була присутня при нападі на нього;

-даними протоколу огляду від 23.03.2017 року;

-постановою про визнання речовим доказом (коробка до телефону, гарантійний талон, наклейка з коробки до мобільного телефону, коробка до годинника, товарний чек до годинника);

-постановою про визнання речовим доказом мобільного телефону «НТС»;

-відповіддю (довідка) з ломбарду ПТ «Онікс» ;

-висновком товарознавчої експертизи №2001/2, згідно якого загальна вартість майна, яким заволоділи складає 26 673 грн.14 коп.

Згідно акту судово-психіатричного експерта №175 від 20.04.2017 року ОСОБА_10 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності чи недоумством не страждає, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді емоційно нестабільного розладу особистості. Наявний у нього емоційно нестабільного розладу особистості не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння ОСОБА_10 не страждав на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності чи недоумство. Під дію ч.2,3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом. На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №174 від 18.04.2017 року ОСОБА_11 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством чи іншим хворобливим станом психіки не страждає і може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння ОСОБА_11 не страждав на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство та іншим хворобливим станом психіки. Під дію ч.2,3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Заслухавши показання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в тій частині що вони не мали на меті скоїти розбійний напад на потерпілого, а просто посварилися з ним на грунті раптово виниклих неприязних відносин, а потім підібрали мобільний телефон, суд оцінює критично як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки їх вина повністю доводиться показами потерпілого, свідків та дослідженими доказами по справі.

Крім того, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_23 , що телефон був піднятий з землі, оскільки він є другом обвинувачених та вони спростовуються показами потерпілого та матеріалами справи.

Оцінюючи зібрані у провадженні докази в їх сукупності, співставляючи отримані в ході судового розгляду покази обвинуваченого, потерпілого та свідків, аналізуючи їх у співвідношенні одне із одним, а також із письмовими доказами у провадженні, суд вважає їх допустимими, об`єктивними і достатніми.

На підставі викладеного суд кваліфікує дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за ст.187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У силу ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є знаходження на утриманні малолітньої дитини, молодий вік.

У силу ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є вчинення злочину неповнолітнім, позитивні характеристики.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинувачених відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 20900 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 10 000 грн., то суд визначає розмір відшкодування з врахуванням характеру та обсягу фізичних та душевних страждань яких зазнавав потерпілий, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що вимоги потерпілого є завищеними та підлягають задоволенню частково.

При обранні міри покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_10 , який має молодий вік, характеризується позитивно, має малолітню дитину, його роль в скоєнні злочину та конкретні обставини справи, суд вважає за можливим при наявності кількох пом`якшуючих обставин призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України. В той же час враховуючи, що він не розкаюється у скоєному злочині, з урахуванням думки потерпілого, який наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, беручи до уваги конкретні обставини справи, зухвалість та відсутність критики у обвинуваченого до скоєного, те, що завдана шкода потерпілому не відшкодована, враховуючи те, що ОСОБА_10 раніше судимий, належних висновків не зробив, скоїв злочин в період іспитового строку, суд приходить до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_10 без відбування покарання. При цьому остаточне покарання ОСОБА_10 слід призначити за правилами ст.71 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання ОСОБА_11 суд враховує його вік, те що він вчинив злочин будучи неповнолітнім, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується, хоча вів себе дуже зухвало, перед потерпілим не вибачився, завдану шкоду не відшкодував, суд вважає необхідним дати йому можливість виправитися, суд вважає за можливим при наявності кількох пом`якшуючих обставин призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України та звільнити його від реального відбування покарання з іспитовим строком, а також в силу ст.98, 77 КК України не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м.Полтави від 14.12.2015 р., змінене ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30.03.2016 р., у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді домашнього арешту. Заборонити ОСОБА_10 залишати місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 з 20-00 год. до 06-00 години щодня.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі, без застосування додаткового покарання в силу ст.98, 77 КК України.

На підставі ст. 104, ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 , від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації; повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді домашнього арешту. Заборонити ОСОБА_11 залишати місце проживання за адресою : АДРЕСА_2 з 20-00 год. до 06-00 години щодня.

Речові докази по справі, що зазначені в постановах від 23.03.2017 р., 17.01.2017 р. повернути потерпілому за належністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повному обсязі, в частині відшкодування завданої злочином моральної шкоди частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди 20 900 гн., та 3000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди, а всього 23 900 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий ОСОБА_1