Єдиний унікальний номер справи 185/9723/16-к
Провадження № 1-кп/185/62/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 13 березня 2016 року № 0000707 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, працюючого на посаді водія ТОВ АТП «Совтур», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
12 березня 2015 року о 18.45 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним пасажирським автобусом марки «БАЗ А079.25 ЕТАЛОН», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 5 від селища «ПШС» до селища «Рельсозварювальників» м. Павлограда Дніпропетровської області, рухався по вул. Центральній м. Павлограда Дніпропетровської області зі сторони вул. Дніпровської в напрямку вул. Шевченко м. Павлограда Дніпропетровської області.

Під час руху, навпроти будинку № 90 по вул. Центральній (К.Маркса) водій ОСОБА_5 , виявив пішохода ОСОБА_7 , 1935 року народження, який за допомогою милиць переходив проїжджу частину вул. Центральній (К. Маркса) з ліва на право, попереду, відносно руху його автобусу.

Водій ОСОБА_5 керуючи зазначеним вище автобусом з пасажирами, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості у напрямку руху пішохода, не маючи будь яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, застосував маневр об`їзду зліва та несвоєчасне екстрене гальмування, у процесі якого допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автобусу на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 261/32 від 21 серпня 2015 року, пішоходу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалася переломами 4,5,6,7 ребер по задньо-підпахвинній лінії справа, 7-9 ребер по під пахвинній лінії зліва, ускладнені лівостороннім гемотораксом (крововиливами в плевральну порожнину), обширною підшкірною емфіземою шиї та передньо-бокових поверхонь грудної клітини. Закритий латеральний перелом шийки правого стегна зі зміщенням відламків дороги. Крім цього були відмічені сінці з припухлістю м`яких тканин лобної та тім`яної областей справа.
Виявлені тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, утворились в дуже короткий по послідовності проміжок часу від дії тупих твердих предметів, можливо і при ударі об такі, такими предметами могли бути як виступаючі частини рухаючогося автобуса так і дорожнє покриття, тобто при автотравмі типу наїзд.

Вищезазначені тілесні ушкодження, зокрема тупа травма грудної клітини, яка супроводжувалася двосторонніми переломами ребер ускладненими обширною підкірною емфіземою і лівостороннім гемотораксом за ознакою небезпечності для життя відноситься до ступеню тяжких тілесних ушкоджень.
Закритий перелом шийки правого стегна по критерію тривалого розгляду здоров`я (тривалого розгляду функції правої нижньої кінцівки подовженістю вище трьох тижнів, тобто більше ніж 21 дня), відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги 12.3 Правил дорожнього руху України, які вимагають:

п. 12.3 : - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_5 п.12.3. Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та дав показання про те, що він 12 березня 2015 року о 18.45 год. керуючи технічно справним пасажирським автобусом марки «БАЗ А079.25 ЕТАЛОН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 5 від селища «ПШС» до селища «Рельсозварювальників» м. Павлограда Дніпропетровської області, рухався по вул. Центральній м. Павлограда Дніпропетровської області зі сторони вул. Дніпровської в напрямку вул. Шевченко м. Павлограда Дніпропетровської області. В той же час спереду по ходу руху вказаного автобуса поза пішохідного переходу, навпроти будинку № 90 рухаючись з права на ліво частину вулиці Центральна в м. Павлограді, яка має чотири смуги для руху в обох напрямках, за допомогою милиць переходив проїжджу частину пішохід ОСОБА_7 .

Під час руху на зазначеному вище автобусі з пасажирами, побачивши по переду себе на смузі його руху пішохода, він застосував маневр об`їзду зліва та несвоєчасне екстрене гальмування, у процесі якого допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автобусу на пішохода.

В зв`язку з допущеним ним порушення правил дорожнього руху сталося ДТП - в результаті якого потерпілий отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні.

Згоден, що своїми діями він порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України. Намагався відшкодувати шкоду потерпілому, проте останній відмовився отримувати гроші.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання з`явитись не зміг, у зв`язку зі станом здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 мають характер логічних, правдивих, узгоджених з висунутим обвинуваченням, що з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, приводить суд до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, працює за вказаною спеціальністю досить тривалий час, має позитивні характеристики, є особою перед пенсійного віку, відповідно до ст. 12 КК України - вчинив тяжкий злочин, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення авто-технічної експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, в частині основного і додаткового покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи у сумі 703,68 грн. на користь держави.

Речові докази: автобус марки «БАЗ А 079.09» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 зі слідами механічних пошкоджень передньої правої сторони, переданий під розписку на зберігання зам. директора ТОВ АТП «Совтур» ОСОБА_8 залишити за належністю /а.к.п. 22-23/

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1