УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000046 від 07.02.2017р. про тимчасовий доступ до документів,-
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000046 від 07.02.2017р. за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Клопотання обґрунтовує тим, що за твердженням старшого слідчого з ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 підозрюваний ОСОБА_4 забезпечує через начебто підконтрольні йому юридичні особи та структури, які незаконно створені на «Тимчасово окупованій території» Донецької області, фактичного постачання нафтопродуктів олії моторної, бензину, дизельного палива виробництва ПАТ АНК Башнафта (РФ), на загальну суму 206,98 млн. грн.. на «тимчасово окуповану територію» Донецької області задля забезпечення функціонування незаконно створених органів державної влади ДНР та потреби осіб, які здійснюють та підтримують вищевказані дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Також слідчий стверджує, що таке постачання здійснювалось з території Ф залізничним транспортом через прикордонну вантажну станцію «Успенська» РФ) до станції «Мушкетово» (Донецьк, Україна) на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Новоазовськ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Горлівка).
Стороною обвинувачення зазначається, що постачання паливно-мастильних матеріалів на «тимчасово окуповану територію» Донецької області на суму понад 206 млн. грн. є фінансуванням дій, спрямованих на насильницьку зміну території України та її державного кордону, вчиненим в особливо великому розмірі (ч. 4 ст. 110-2 КК України) з подальшою виплатою так званого « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у розмірі 1,5% та акцизу в розмірі 1,5% від вартості за незаконно ввезені та реалізовані нафтопродукти, а також 3% так званого «податку на обіг» та 1,5% валового обороту товариств.
Здійснюючи захист підозрюваного ОСОБА_4 з метою збору доказів, які спростовують твердження сторони обвинувачення, адвокат ОСОБА_3 декілька разів звертався до Голови правління ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з адвокатськими запитами, отримавши у відповідь інформацію про те, що лише з 16.03.2017 року ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розпорядженням від 15.03.2017 року №Ц-1/2-2/156 запровадило обмеження (тимчасові) на перевезення всіх вантажів та порожніх вагонів з/на станції, що знаходяться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також інформацію про те, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не укладали договору «Про організацію перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничні послуги», у зв`язку з чим не виконувались перевезення вантажів зі/на станції Мушкетове та Горлівка.
Відомості про те, що ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не здійснювало перевезень товарів на зазначені вище залізничні станції на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є суттєвими, оскільки повністю спростовують твердження сторони обвинувачення щодо начебто здійснення такого перевезення та свідчать про недоведеність підозри в цій частині.
Однак не всі адвокатські запити були задоволені, в зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з цим клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містяться у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Заслухавши пояснення адвоката, який підтримав клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 07.02.2017р. за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
У відповідності до положень ст.163 КПК України, слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе, що певні речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Подане до суду клопотання адвоката не відповідає вимогам, регламентованим, зокрема, п.7 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та не зазначено, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Таким чином, у вказаному клопотанні адвокатом в порушення вимог ч.5 ст.163

КПК України не доведено, що речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись шляхом надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та необхідність їх вилучення, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких адвокат просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Більш того, у поданому клопотанні про тимчасовий доступ до документів фактично ставиться питання про розкриття обставин здійснення господарської діяльності ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без обґрунтованості значення такого втручання у цьому провадженні в рамках розслідування підозри відносно ОСОБА_4 .

Обставин, передбачених п. 4-7 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні адвокатом наведено не було.

У відповідності до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відповідно до якого відкрите кримінальне провадження та в межах якого подано вказане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 159-164 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000046 від 07.02.2017р. про тимчасовий доступ до документів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1