Справа №295/4355/17
УХВАЛА
Іменем України

05.02.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рудня-Бистра Олевського району Житомирської області, громадянина України, раніше судимого 08.05.2012 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,70,75,76КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Засудженого 05.05.2016р. апеляційним судом Житомирської області за ч.2 ст.286КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника ЖВК (№4) ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м.Житомира надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014році».

Засуджений подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі у судовому засіданні, а тому суд за згодою учасників судового розгляду розглядав справу у його відсутності.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого, просив застосувати до засудженого ОСОБА_3 п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році», оскільки останній є інвалідом 2 групи.

У судовому засіданні прокурор та представник виправної колонії просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» до засудженого амністія застосована бути не може.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий: 08.05.2012 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,70,75,76КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Засуджений 17.12.2015р. Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.286,69,71,75,76КК України на 3 роки позбавлення волі та штрафом в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250грн без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст.ст.75,76КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації. На підставі ч.3 ст.72КК України покарання у виді штрафу та покарання у виді позбавлення волі призначене засудженому ухвалено виконувати самостійно.

Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 05.05.2016р. вирок Олевського районного суду Житомирської області від 17.12.2015 року скасовано в частині призначеного покарання. Ухвалено призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.286,71КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.01.2017р. вирок Апеляційного суду Житомирської області від 05.05.2016р. змінено. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст.286,69,71КК України на 3 роки позбавлення волі та штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250грн без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ч.3 ст.72КК України покарання у виді позбавлення волі та штрафу виконувати самостійно.

Відповідно до п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року № 3/6.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією №210659 від 13.11.2015р., яка мається в матеріалах особової справи засудженого, ОСОБА_3 при повторному огляді з 12.11.2015 року встановлена друга група інвалідності(загальне захворювання) по 01.12.2016року.
Однак судом не встановлено, засудженим та захисником не надано суду матеріалів на підтвердження, того що ОСОБА_3 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014році» (набрав чинності 19.04.2014р.) було визнано інвалідом першої, другої чи третьої групи або він мав захворювання, зазначені в п. «г» ст.1 вказаного Закону, які б давали підстави застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2014році».

З огляду на зазначене заява засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році», ст.ст.537,539КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014році».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1