Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
18 жовтня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника виправної колонії № 46 ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвало відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання.
Обґрунтував своє рішення суд тим, що засуджений ОСОБА_5 протягом усього часу відбуття покарання характеризувався посередньо та негативно, як особа, що свідомо не дотримується норм, які визначають порядок відбуття покарання. На даний момент ОСОБА_5 характеризується позитивно, однак, вказаний період є нетривалим, через що клопотання останнього про умовно-дострокове звільнення є передчасним.
В апеляційній скарзі засудженний ОСОБА_5 просив переглянути оскаржувану ухвалу та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
На обгрунтування цього зазначив, що за час відбуття покарання на нього було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Також до нього застосовувались заходи заохочення за сумлінне ставлення до праці і своєю зразковою поведінкою довів, що став на шлях виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 , який підтримав

___________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/787/399/2017 Головуюча в 1-ї інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст.81 КК Доповідач - ОСОБА_1
наведені у скарзі доводи та просив її задовольнити, міркування прокурора ОСОБА_6 про залишення рішення суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.81 Кримінального кодексу України (далі КК) під умовно-достроковим звільненням від відбування покарання слід розуміти звільнення засудженого від подальшого відбування призначеного йому судом покарання у процесі його відбування за умови невчинення ним нового злочину протягом невідбутої частини покарання. Передумовою такого звільнення від відбування покарання, згідно із ч.1 вказаної норми КК, є фактичне відбування особою позбавлення волі на певний строк. При цьому підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведення засудженим свого виправлення (ч.2 ст.81 КК) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч.3 ст.81 КК).

Як вбачається з матеріалів справи, до Сарненського районного суду Рівненської області 10 серпня 2017 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання (а.с.2-3).
06 березня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.289КК України на 5 років позбавлення волі.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 18 січня 2014 року по 23 липня 2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 20 серпня 2014 року засуджений ОСОБА_5 відбуває невідбуту частину покарання у Катеринівській виправній колонії (№46) (а.с.5).
Згідно виданої адміністрацією Катеринівської ВК №46 03 серпня 2017 року характеристики, ОСОБА_5 відбув дві третини строку покарання 13.11.2016 року. Під час перебування в установі зарекомендував себе позитивно, за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці заохочувався два рази. Має одне стягнення, яке погашено. Працевлаштований днювальним відділення СПС №12, до роботи відноситься добросовісно. Приймає участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах з благоустрою колонії, як в порядку черговості, так і з власної ініціативи. На профілактичному обліку не перебуває. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливо ставиться до персоналу установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, робить для себе належні висновки. Також регулярно відвідує релігійні та просвітницькі заходи, які проводяться в установі за участю представників релігійних та громадських організацій. Позову за виконавчими листами не має.
За даними складеної представниками адміністрації колонії довідки, засуджений ОСОБА_5 має від начальника виправної колонії два заохочення (подяки від 02.04.2015 р. та 13.04.2017 р.) за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку та одне стягнення (15 діб ДІЗО 21.12.2015 р.) за порушення локалізації, яке погашено.
У ході апеляційного розгляду представник виправної колонії ОСОБА_7 підтвердив зазначені в цій характеристиці дані, пояснивши, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в колонії характеризується позитивно.
Оглянуті під час розгляду апеляційної скарги матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 не суперечать даним, які зазначені у згаданих характеристиці та довідці.
Засуджений пояснив суду, що після звільнення бажає працевлаштуватись.
Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови N2 від 26.04.2002 « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, щодо наявності достатніх підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а отже його слід звільнити умовно-достроково на невідбутий строк від відбування покарання .
При розгляді заяви засудженого місцевим судом вказаних вище вимог кримінального закону не дотримано, та, попри думку прокурора і представника виправної колонії, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого.

За наведених обставин та відповідно до положень ст.ст.407, 409 КПК, колегія суддів вважає, що ухвалу місцевого суду слід скасувати та постановити нову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення задовільнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково на невідбутий строк від відбування покарання, призначеного за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 березня 2014 року.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3