Справа № 559/530/18
28 березня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , діючи всупереч ст.ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених слідством обставин, придбала особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме: макову солому масою 1403 г. (в перерахунку на суху речовину), яку незаконно зберігала в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах за ч.2 ст.309 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, ОСОБА_4 та її захисником, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому. Також пояснила суду, що угоду уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник у судовому засіданні також просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, оскільки вона була укладена добровільно в його присутності, досягнуто домовленості щодо міри покарання, угода відповідає вимогам КК і КПК України.
Прокурор у судовому засіданні теж просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі, злочинів середньої тяжкості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, шкода за яким завдана лише суспільним інтересам.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 309 КК України, а тому наявні правові підстави для затвердження вказаної угоди і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Судові витрати за проведення судової експертизи становлять 1144 грн. 00 коп., які відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави, що також передбачено угодою.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 370, 374, 475 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винною за ч.2 ст.309 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених п.1-2 ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. за проведення судової експертизи.
Речові докази у справі:
-особливо небезпечний наркотичний засіб макову соломку, вагою 1403 грам (в перерахунку на висушену речовину), який зберігається в камері зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, - знищити;
-оптичні носії інформації DVD-R диски, на яких знаходяться відеозаписи оглядів, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Суддя: