Справа № 537/6067/16-к
Провадження № 1-кп/524/189/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2017 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука судове засідання за обвинувальним актом у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Кременчука, українця, освіта вища, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
До суду потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином. Позовна заява на підготовчому судовому засіданні прийнята до розгляду.

Потерпілим ОСОБА_6 подано клопотання про зняття арешту з майна -велосипеда paleigh, який визнаний речовим доказом та просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, крім іншого, щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.

Захисник обвинуваченого зауважив, що майно на яке просить накласти арешт потерпілий не конкретизовано, потерпілим довільно трактуються суми збитків, незважаючи на наявність у потерпілого права подавати докази, яких позов не містить. Клопотання взагалі не відповідає вимогам глави 18 КПК України.

Інші учасники провадження покладались на розсуд суду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

Необхідність накладення арешту не майно обумовлюється необхідністю збереження предмету злочину, що відповідає вимогам пункту 3 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження №0000379від 25.01.2017 року, на теперішній час не завершений, а потерпілим взагалі не обґрунтовано та не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, то за таких обставин клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою цивільного позову також цивільний позивач.

Щодо розгляду клопотання цивільного позивача в частині арешту майна, то відповідно п.6 ч. 2 ст 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно вимог ч.8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
З вимог ч. 5 ст. 173 КПК України постає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, але з клопотання потерпілого вбачається, що останній не виконав вимоги п.1,2 ч.3 ст. 171 зазначивши розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог, проте не зазначив перелік майна співмірного розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що унеможливлює суд вирішити дане клопотання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 167, 170 -173 КПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1