Справа № 509/4950/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина Молдови, гагауза, з середньою освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рені, Ренійського району, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_4 , раніше не судимого -

обох у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України разом із угодою про примирення, -

ВСТАНОВИВ :

15 жовтня 2017 приблизно в 19:00 год., Чебаніца, із корисливих мотивів, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_4 та примушення останнього до виконання цивільно-правових зобов`язань з приводу повернення йому боргу потерпілим ОСОБА_4 , спільно за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись в м. Одеса на вул. 25 Чапаєвської дивізії, запросили ОСОБА_4 сісти до автомобіля марки «ВАЗ 2104», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , на якому доставили потерпілого ОСОБА_4 до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де в подальшому, з погрозами застосування фізичного насильства відносно потерпілого ОСОБА_4 , всупереч його волі, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 завели потерпілого до вищевказаного гаражного приміщення, де надівши потерпілому на шию металевий ланцюг, який ОСОБА_9 заварив зварювальним апаратом навколо шиї, а інший кінець ланцюга ОСОБА_8 приварив зварювальним апаратом до металевого кутка на стіні гаражного приміщення, щоб потерпілий не зміг його самостійно залишити. Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишили гаражне приміщення, зачинивши вхідні двері із зовнішньої сторони гаражного приміщення на навісний замок, та залишили місце події, таким чином незаконно позбавивши волі потерпілого, який був звільнений робітниками Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області 15.10.2017 р. о 22:50 год.

Також, 15.10.2017 р. приблизно о 19:30 год., ОСОБА_9 діючи з прямим умислом, спільно за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою примушення потерпілого ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, після того, як доставили потерпілого на автомобілі марки «ВАЗ 2104», д/н НОМЕР_1 , до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, вул. Ак. Вільямса, 89, де незаконно позбавили волі останнього, шляхом приковування ланцюгом, застосувавши таким чином до потерпілого насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, пред`явили йому вимогу, щодо виконання цивільно-правового зобов`язання, а саме виконати умови розписки потерпілого від 09.08.2017 р., згідно якої потерпілий ОСОБА_4 зобов`язався повернути борг ОСОБА_9 у виді грошових коштів в розмірі 950 доларів США в строк до 11.08.2017 р., який виник внаслідок не виконання ним, зобов`язань щодо ремонту автомобілів.

Вину свою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнали повністю, показали суду, що скоїли злочини при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорюють, як і не оспорюють фактичні обставини скоєних ними злочинів.

Таким чином, ОСОБА_9 із корисливих мотивів, спільно та за попередньою групою осіб ОСОБА_8 незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_4 , примусивши останнього до виконання ним цивільно-правових зобов`язань, застосувавши до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя і здоров`я, а тому кримінальну відповідальність кожен з них повинен нести за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України.

Під час досудового розслідування - 26.12.2017 р., між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , за ініціативою останніх та за участю їхнього захисника, були укладені, узгоджені та підписані угоди про примирення, згідно з якими, потерпілий ОСОБА_4 та підозрювані ОСОБА_9 і ОСОБА_8 підтверджують, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком будь-яких обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю визнали свою вину за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, сума матеріальної і моральної шкоди в повному обсязі відшкодована ними потерпілому, у зв`язку з чим, останній немає ніяких майнових претензій до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в свою чергу принесли потерпілому щирі вибачення за завдану шкоду і доставлені клопоти своїми неправомірними діями, і який, в свою чергу вважає, що :

- підозрюваним ОСОБА_9 і ОСОБА_8 повинно бути призначено покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 2 років п/в кожному; за ч. 2 ст. 355 КК України у виді 3 років п/в кожному. На підставі ст. 70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, призначити остаточне покарання ОСОБА_9 и ОСОБА_8 у виді 3-х років п/в кожному. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 і ОСОБА_8 від відбування призначеному кожному з них покарання з випробувальним строком на 1 рік кожному. Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 і ОСОБА_8 обов`язки : кожному не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, кожному періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання кожного.

Про наслідки укладення та затвердження угоди, а також про наслідки невиконання угоди, передбачених ст.ст. 394,424,473,474 КПК України сторони попереджені і згодні, про що свідчать підписи всіх сторін угоди, що вони підтвердили в судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили суду дійсність своїх добровільних намірів і підписів, викладених в угодах про примирення, а також потерпілий повідомив суду факт відсутності з його боку матеріальних і моральних претензій до обох підозрюваних та повністю підтримав добровільно підписані ним угоди про примирення з обома підозрюваними від 26.12.2017 р., з умовами яких він згоден, з чим погодилися обидва підозрюваних та їхній захисник.

На думку суду, вказана угода про примирення повністю відповідає приписам ст.ст. 471-475 КПК України і не погіршує становища жодної сторони, а тому вважає необхідним затвердити угоди і призначити узгоджені сторонами міри покарань, що відповідає умовам угоди про примирення, проти затвердження яких не заперечував в судовому засіданні прокурор.

На підставі ст. 100 КПК України, речові докази по справі : 2 металевих ланцюга, довжиною 53 см. та 203 см. відповідно, запакованих в спецпакет № 0003466, зварювальний апарат, тканина спідниця білого кольору, запакована в паперовий конверт, тампон зі змивами з металевого ланцюгу, запакований в паперовий конверт, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підлягають знищенню, а речовий доказ : автомобіль ВАЗ «Lada 2104» д/н НОМЕР_3 , який знаходиться на штраф-майданчику за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Одеська, 8 підлягає поверненню власникові транспортного засобу зі скасуванням, накладеного на нього арешту ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 18.10.2017 р.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376,468,469,471-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Затвердити угоди про примирення, укладені 26.12.2017 р., згідно з якими, потерпілий ОСОБА_4 та підозрювані ОСОБА_9 і ОСОБА_8 підтверджують, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком будь-яких обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю визнали свою вину за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, сума матеріальної і моральної шкоди в повному обсязі відшкодована ними потерпілому, у зв`язку з чим, останній немає ніяких майнових претензій до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в свою чергу принесли потерпілому щирі вибачення за завдану шкоду і доставлені клопоти своїми неправомірними діями, і який, в свою чергу вважає, що : підозрюваним ОСОБА_9 і ОСОБА_8 повинно бути призначено покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 2 років п/в кожному; за ч. 2 ст. 355 КК України у виді 3 років п/в кожному. На підставі ст. 70 КК України при сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, призначити остаточне покарання ОСОБА_9 и ОСОБА_8 у виді 3-х років п/в кожному. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 і ОСОБА_8 від відбування призначеному кожному з них покарання з випробувальним строком на 1 рік кожному. Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 і ОСОБА_8 обов`язки : кожному не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, кожному періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання кожного. Про наслідки укладення та затвердження угоди, а також про наслідки невиконання угоди, передбачених ст.ст. 394,424,473,474 КПК України сторони попереджені і згодні, про що свідчать підписи всіх сторін угоди;

2. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - визнати винними у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 355 КК України та призначити кожному з них покарання :

-за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 2 (двох) років п/в кожному ;

-за ч. 2 ст. 355 КК України у виді 3 (трьох) років п/в кожному.

На підставі ст. 70 КК України за сукупностю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, остаточно призначити покарання ОСОБА_9 и ОСОБА_8 у виді 3 (трьох) років п/в кожному.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 і ОСОБА_8 від відбування призначеному кожному з них покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік кожному.

На підставі п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України - покласти на ОСОБА_9 і ОСОБА_8 обов`язки : кожному не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, кожному періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання кожного

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти із зали суду.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання строк його знаходження під вартою з 16.10.2017 р. по 26.12.2017 р.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити колишнім у виді домашнього арешту до набрання вироком суду законної сили.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбутого покарання строк його знаходження під вартою з 16.10.2017 р. по 17.11.2017 р.

Речові докази по справі : 2 металевих ланцюга, довжиною 53 см. та 203 см. відповідно, запакованих в спецпакет № 0003466, зварювальний апарат, тканина спідниця білого кольору, запакована в паперовий конверт, тампон зі змивами з металевого ланцюгу, запакований в паперовий конверт, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Речовий доказ : автомобіль ВАЗ «Lada 2104» д/н НОМЕР_3 , який знаходиться на штраф-майданчику за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Одеська, 8 повернути власнику, скасувавши накладений на нього арешт ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 18.10.2017 р.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з дня вручення їм копії вироку.
Суддя ОСОБА_1