Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5552/17
Провадження № 1-в/644/609/17

У Х В А Л А
Іменем України
07 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

представників Харківської виправної колонії № 43 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень ст. 82 КК України.

Зазначив, що відбуває покарання у виді 5 років та 2 місяців позбавлення волі, призначене за вироком суду за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з 09 вересня 2014 року.

На час звернення з призначеного покарання відбув 4 роки, став на шлях виправлення, не має стягнень, має 2 заохочення, виконує всі вимоги адміністрації, закінчив професійно-технічне училище та отримав спеціальність фрезерувальника, в продовж строку відбування покарання працює, має соціальні зв`язки, та тісні родинні зв`язки.

В судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що мав стягнення які на цей час погашені за незначними поводами, має заохочення, працює.

Представник адміністрації установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, комісією розглядалося питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, та підстав до цього не знайдено оскільки засуджений не довів свого виправлення. Крім того, до засудженого не може бути застосовано покарання у виді обмеження свободи, оскільки строк відбування покарання залишився менше року.

Прокурор вважав заяву такою, що не підлягає задоволенню оскільки матеріали особової справи не мстять даних про виправлення та сумлінне ставлення до праці засудженого за час відбування покарання.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.01.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком суду ОСОБА_3 у строк відбування зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.09.2014 року по 10.09.2015 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.04.2016 р. клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до ст. 72 КК України задоволено частково та у строк відбування покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.01.2015 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.09.2014 року по 10.09.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Отже кінцем строку відбування покарання у ОСОБА_3 є 08.11.2018 року.

Згідно ст. 82 КК України - особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не тільки відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої Харківською виправною колонією № 43 особової справи ОСОБА_3 станом на 22.02.2017 р. за час тримання в СЗО засуджений характеризується посередньо стягнень та заохочень не мав. З 28.09.015 р. відбував покарання в ХВК № 43 за час відбування покарання характеризувався посередньо стягнень та заохочень не мав. З 02.11.2015 року тримався в Харківській установі виконання покарань № 27, за час тримання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 30.11.2015 року відбуває покарання в ХВК № 43, за час тримання характеризується негативно, має одне не погашене стягнення, що виразилось у порушенні форми одягу, заохочень не має.

Підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Намагається утримувати в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Безвідповідально ставиться до робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Згідно до витягу з протоколу № 19 засідання комісії від 08.06.2016 року Харківської виправної колонії № 43 з розгляду питань про можливість переведення засуджених до виправної колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, ОСОБА_3 відмовлено в зміні мов тримання в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії мінімального рівня безпеки у зв`язку з тим, що засуджений не стає на шлях виправлення.

Згідно до витягу з протоколу № 8 засідання комісії від 22.02.2017 року Харківської виправної колонії № 43 з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення засуджених на підставі ст. 81 КК України, вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки він не довів своє виправлення.

ОСОБА_3 в 2016 році мав 1 стягнення, яке 10.05.2016 р. достроково зняте за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що у засудженого за час відбування покарання існує 1 погашене на час розгляду клопотання стягнення та 1 заохочення за сумлінну поведінку і ці обставини вказують, що засуджений не довів своє виправлення, відсутність за останній час стягнень і заохочень лише підтверджує обставину звичайного додержання ОСОБА_3 режиму відбування покарання, а не його випалення та сумлінної поведінки.

Матеріали особової справи засудженого містять витяг з протоколу засідання ради колективу засуджених установи від 01.06.2017 року про розгляд питання про застосування заохочення ОСОБА_3 , однак рішення адміністрації з цього питання відсутні.

Доводи засудженого про можливість застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, особи засудженого, суд не вбачає підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: