УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/657/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 366 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
виправданого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,
- обвинуваченого за ч.1 ст. 366 КК України, -
В апеляційній скарзі (з доповненням) прокурор ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу - 125 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 125 грн. та призначити додаткове покарання у вигляді позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах на строк півтора роки; стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 витрати на залучення експерта у сумі 245,52 грн.
Апелянт наводить обставини, які на його думку у сукупності доводять прямий умисел обвинуваченого ОСОБА_8 на складання протоколу про адміністративне правопорушення саме на ОСОБА_10 , при наявності фактів, які вказують на невчинення останнім адміністративного правопорушення. Також зазначає, що суд у своїх висновках припустився суперечностей щодо підстав виправдання обвинуваченого. Крім того, посилається на не надання судом оцінки дослідженим в судовому засіданні окремим документам.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим та виправдано за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст. 366 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.
Процесуальні витрати в розмірі 245 грн. 52 коп., пов`язані із залученням експерта при проведенні НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області почеркознавчої експертизи, віднесено на рахунок держави.
У вироку суду зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за наступних обставин.
30 грудня 2013 року старшим інспектором ДПС взводу №3 РДПС ДАІ із ЗС при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_11 складено рапорт на ім`я начальника УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_12 про те, що 29 грудня 2013 року під час несення служби на 20 км. автодороги «Київ-Овруч» в с. Нові Петрівці близько 12 години 30 хвилин водій автомобіля «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав його вимогу про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка, чим порушив п. 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР). При цьому зазначений автомобіль не був зупинений інспектором УДАІ ГУМВС України в Київській області, та особа, яка керувала цим транспортним засобом, встановлена не була.
У подальшому вказаний рапорт відповідно до положень ст. 276 КУпАП через УДАІ при УМВС України в Житомирській області спрямовано до ВДАІ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області для вирішення питання про притягнення винної особи, яка порушила п. 2.4. ПДР, до адміністративної відповідальності.
Розгляд адміністративних матеріалів про порушення п. 2.4. ПДР водієм автомобіля марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , було доручено заступнику начальника ВДАІ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8 . Достовірно знаючи, що відповідно до ст. ст. 245, 246 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, зміцнення законності, а порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом, заступник начальника ВДАІ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8 замість збирання доказів вчинення правопорушення певною особою, вирішив вчинити службове підроблення шляхом внесення до офіційного документу протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, завідомо неправдивих відомостей про те, що зазначене правопорушення вчинене ОСОБА_10 - власником автомобіля марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Будучи обізнаним про свої службові обов`язки, у тому числі щодо збирання доказів вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, проігнорував вжиття належних заходів, передбачених ст. 251 КУпАП, спрямованих на встановлення доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.
Натомість 08 січня 2014 року в приміщенні ВДАІ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області за адресою: м. Житомир, 5-й км. вул. Жуйка, в порушення вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та п. 4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 № 77, без проведення перевірки фактів, викладених у рапорті ОСОБА_11 , не переконавшись, що ОСОБА_10 дійсно перебував у зазначений у рапорті час та місці, без відібрання пояснення у правопорушника та збирання будь-яких інших доказів правопорушення, вніс до офіційного документу протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 530041, завідомо неправдиві відомості про те, що саме ОСОБА_10 29.12.2013 року, близько 12 год. 30 хв., на 20 км. автодороги «Київ-Овруч» вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.
08 січня 2014 року протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 530041 відносно ОСОБА_10 направлений до Богунського районного суду м. Житомира для розгляду по суті.
28 лютого 2014 року постановою судді Богунського районного суду м. Житомира провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_10 закрито у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.
Дії ОСОБА_8 прокурором кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України як внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Виправдовуючи ОСОБА_8 суд першої інстанції зазначив, що суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, при якому службова особа усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів. Ознака завідомості означає, що винний знає правдиві відомості про факти, події, однак умисно вносить інші відомості, які не відповідають правдивим.
Стороною обвинувачення не доведено, що безпосередньо перед внесенням відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення про невиконання ОСОБА_10 вимоги інспектора ДПС про зупинку транспортного засобу обвинуваченому ОСОБА_8 було відомо про те, що в час, зазначений у рапорті інспектора ДПС ОСОБА_11 , ОСОБА_10 перебував в іншому місці.
Посилання сторони обвинувачення на невжиття ОСОБА_8 заходів, передбачених статтею 251 КУпАП, спрямованих на встановлення доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, судом до уваги не береться, оскільки не входить до об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України.
З урахуванням викладеного, встановлених судом фактичних обставин у провадженні, суд прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у внесенні 08 січня 2014 року до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 530041 відомостей про невиконання ОСОБА_10 вимоги про зупинку транспортного засобу, відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 366 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Виправдовуючи ОСОБА_8 суд з врахуванням встановлених фактичних обставин у провадженні прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у внесенні 08 січня 2014 року до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 530041 відомостей про невиконання ОСОБА_10 вимоги про зупинку транспортного засобу, відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 366 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив докази та надав їм обґрунтовану оцінку.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину не визнав та показав суду, що 08 січня 2014 року знаходився в кабінеті свого начальника ОСОБА_13 , від останнього отримав матеріали для прийняття рішення відповідно до закону, а саме: рапорт інспектора ДПС Київської області про те, що водій автомобіля "Volkswagen Touareg" не виконав його вимогу про зупинку транспортного засобу; супровідні листи, роздруківки з бази даних «Рубіж» щодо переміщення цього автомобіля в день, зазначений у рапорті, а також витяг з бази даних щодо власника автотранспортного засобу "Volkswagen Touareg" - його прізвище, ім`я, по-батькові.
У кабінеті начальника був присутній ОСОБА_10 , який підтвердив, що є власником зазначеного у рапорті автомобіля "Volkswagen Touareg", пред`явив свій паспорт та технічний паспорт на транспортний засіб. ОСОБА_10 не заперечував того, що у вказаний в рапорті інспектора ДПС день у складі автоколони учасників громадської організації «Автомайдан» рухався до колишньої резиденції Президента України «Межигір`я» (с. Нові Петрівці). Крім того, ОСОБА_10 повідомив, що не передавав у той день керування зазначеним транспортним засобом, який є його власністю, іншим особам. Тоді він, ОСОБА_8 , прийшов до переконання про те, що саме ОСОБА_10 перебував у зазначені в рапорті інспектора ДПС час і місці за кермом автомобіля "Volkswagen Touareg" та не виконав вимогу інспектора про зупинку. Причин не довіряти відомостям, що містились у рапорті, в нього не було. У зв`язку із цим він склав відносно ОСОБА_10 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, який у подальшому було спрямовано до суду. Додав, що окремо письмових пояснень ОСОБА_14 не надавав, а свідків події у той день зазначив у протоколі саме після його складання у графі "Пояснення".
Аналогічні покази ОСОБА_8 надав і в суді апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції під час судового розгляду дослідив всі заявлені сторонами докази, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Так, з матеріалів адміністративної справи 295/426/14-п відносно ОСОБА_10 вбачається, що 08.01.2014 року до Богунського районного суду м. Житомира було направлено протокол про скоєння ОСОБА_10 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, рапорт інспектора ОСОБА_11 , лист Управління ДАІ УМВС України в Житомирській області щодо проведення перевірок, лист УДАІ ГУМВС України в Київській області з інформацією про порушення водіями правил дорожнього руху, витяг (облікову картку) з інформаційної системи ДАІ про належність автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , рапорти начальника та інспектора ВДАІ Житомирського MB про відсутність ОСОБА_10 за місцем проживання від 04.01. та 05.01.2014 року, витяг з бази даних «Рубіж», повідомлення-запрошення ОСОБА_10 від 06.01.2014 року про явку до ВДАІ Житомирського MB на 09.01.2014 року (отримано дружиною - ОСОБА_15 06.01.2014 року), рапорт заступника начальника ВДАІ ОСОБА_8 про складення протоколу відносно ОСОБА_10 . Під час судового розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_10 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтвердили перебування ОСОБА_10 29.12.2013 на Майдані Незалежності в м. Києві до 13 години, у зв`язку з чим постановою судді від 28.02.2014 року провадження у справі було закрито за відсутністю події та складу правопорушення (т. 1, а.п. 144-187).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 530041, складеного 08.01.2014 року об 11 год. 40 хв. в м. Житомирі заступником начальника ВДАІ Житомирського PB ОСОБА_8 , ОСОБА_10 29.12.2013 р. на 20 км автодороги Київ-Овруч в с. Нові Петрівці, близько 12 год. 13 хв., керуючи власним автомобілем «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка, згідно рапорту інспектора ДПС взводу №3 РДПС ДАІ із ЗС при УДАІ ГУМВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11 , за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП. З пояснень ОСОБА_10 вбачається, що вказаного порушення він не скоював, що можуть підтвердити ОСОБА_19 , народний депутат України ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (т. 1, а.п. 146).
Як вбачається з матеріалів справи, інформації щодо проживання вказаних свідків ОСОБА_10 . ОСОБА_8 не надавав, лише заперечив свою вину. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_10 зазначив одних свідків, а в суді при розгляді вказаної адміністративної справи були допитані зовсім інші свідки.
Таким чином, відомості рапорту інспектора ДПС ОСОБА_11 , а також дані системи відеофіксації транспортних засобів «Відеоконтроль-Рубіж», відповідно до яких 29.12.2013 року зафіксовано автомобіль ОСОБА_10 на постах ДПС «Кочерів» Житомирської області та «Сосновий Бір» Київської області у час, який передував часу, зазначеному у рапорті, в сукупності з вищенаведеними обставинами давали ОСОБА_8 підстави вважати, що саме ОСОБА_10 під час цієї акції знаходився за кермом свого автомобіля та не виконав вимогу інспектора ДПС про зупинку транспортного засобу.
Крім того, постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2014 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_10 закрито у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, оскільки ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в рапорті працівника ДАІ в порушення Інструкції не зазначено підстав для зупинки транспортного засобу.
В обвинувальному висновку відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст. 366 КК України зазначено, що останній перед внесенням відомостей про вчинення ОСОБА_10 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, в порушення вимог ст. 251 названого Кодексу не перевірив викладену в рапорті інспектора ДПС ОСОБА_11 інформацію про невиконання водієм автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з НОМЕР_2 , його вимоги про зупинку, а також не перевірив інформацію ОСОБА_10 про те, що він у час, зазначений у рапорті інспектора ДПС, перебував в іншому місці.
Разом з тим, суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, при якому службова особа усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів. Ознака завідомості означає, що винний знає правдиві відомості про факти, події, однак умисно вносить інші відомості, які не відповідають правдивим.
Внесення до документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, виключає склад службового підроблення і за наявності необхідних умов може бути кваліфіковане за іншою нормою КК України.
Але, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, стороною обвинувачення не було доведено, що безпосередньо перед внесенням відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення про невиконання ОСОБА_10 вимоги інспектора ДПС про зупинку транспортного засобу обвинуваченому ОСОБА_8 було відомо про те, що в час, зазначений у рапорті інспектора ДПС ОСОБА_11 . ОСОБА_23 керував іншим транспортним засобом.
Таким чином, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
З наведеними висновками місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянта про невжиття обвинуваченим ОСОБА_8 заходів, передбачених ст. 251 КУпАП, спрямованих на встановлення доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказане посилання не входить до об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
Крім того, судом встановлено, що до складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_10 не повідомляв даних про свідків із зазначенням їх адрес, які б підтвердили факт того, що останній не керував транспортним засобом в зазначений час та місці, а при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_10 в суді надавали пояснення зовсім інші свідки. Також, на досудовому слідстві прокурором не було допитано свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, на яких посилався ОСОБА_10 .
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу ОСОБА_10 не впливають на правильність висновків суду. Крім того, КУпАП не вимагає в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, зазначати підстави зупинки транспортного засобу. Дані обставини не спростовують висновків суду щодо відсутності прямого умислу ОСОБА_8 на складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_10 .
Посилання апелянта на суперечності підстав виправдання ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки п.2 ч.1 ст. 284 КПК України регламентується закриття кримінального провадження у разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення та є формою закінчення досудового розслідування. Проте, якщо при судовому розгляді справи не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, відповідно до п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Отже, апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора і скасування судового рішення. Вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді: