АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1671/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 5 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001059 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001059 було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.12.2017 року та визначено заставу в розмірі 80000 гривень.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважав за можливе визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатної особи. З таким рішенням слідчого судді не погодилася захисник підозрюваного та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 5 жовтня 2017 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Захисник посилається на те, що ризики, встановлені слідчим суддею лише перелічені в ухвалі, але жодним чином не доведені. Органом досудового розслідування не наведено доказів, які б свідчили про наявність у підозрюваного таких намірів, вважає, що висновки слідчого судді не вмотивовані, вказує, що не враховано того, що ОСОБА_8 одружений, має неповнолітню доньку 2012 року народження, має постійне місце реєстрації та проживання, судимостей не має.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до наданих суду матеріалів вбачається, що 22.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001059 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. 04.10.2017 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_8 , та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме в тому, що у вересні 2017 року він, діючи умисно, домовився з ОСОБА_9 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, про організацію незаконного переправлення через державний кордон України до Російської Федерації громадян України ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які надали добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування.
В подальшому ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний намір, з метою конспірації, 03.10.2017 приблизно о 17:00 год. перебуваючи в с. Ветеринарне, Козачо- Лопанської селищної ради, Дергачівського району, Харківської області, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою організації незаконного переправлення останніх через державний кордон України ОСОБА_12 .
Надалі, ОСОБА_12 , діючи умисно, згідно відведеної йому функції, спрямованої на досягнення кінцевої мети наміченого плану - незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_13 через державний кордон України, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПСУ у зазначеному районі, направився разом з вказаними особами до лінії розмежування державного кордону України та Російської Федерації. Проте, свій та інших співвиконавців вказаного злочину злочинний намір до кінця не довів у зв`язку з тим, що 03.10.2017 о 21:00 год. на відстані 20 метрів від лінії Державного кордону України, в районі інформаційного показника № 1376 на дільниці на напрямку н.п. с. Ветеринарне (Україна) - н.п. Наумівка (Російська Федерація), він затриманий працівниками правоохоронних органів.
Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. У відповідності з вимогами КПК України апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах заявлених апеляційних вимог. Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри стороною захисту не заперечується. Колегія суддів вважає доведеною стороною обвинувачення наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що прокурор в судовому засіданні повідомив, що після вчинення злочину ОСОБА_8 на автомобілі втік і лише наступного дня з`явився до органу досудового розслідування, крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення разом з іншою особою, якому відповідно до даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань також повідомлено про підозру. При наявності таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок слідчого судді, що в даному конкретному випадку запобігти встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.
Гарантією належної процесуальної поведінки підозрюваного є визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у випадку внесення якої підозрюваний має бути негайно звільнений з-під варти та яка у випадку невиконання ним обов`язків буде звернена в дохід держави відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України. Колегія суддів приходить до висновку, що розмір застави, визначений слідчим суддею є занадто високим, приймаючи до уваги, що підозрюваний одружений, має доньку 2012 року народження, яка відповідно до довідки перебуває на диспансерному обліку у лікаря кардіолога та потребує лікування, він не має постійного офіційного джерела доходів, згідно повідомленої підозри злочин вчинив безоплатно, тому вважає можливим зменшити розмір застави, визначеного слідчим суддею, до 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає тяжкості вчиненого та становить 40 000 гривень, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині визначення розміру застави. Вказаний розмір застави є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з урахуванням того, що останній офіційно не працевлаштований.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 5 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині визначення розміру застави скасувати та визначити в цій частині заставу в розмірі 40 000 грн., що дорівнює 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В решті вказану ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: