Справа № 405/1277/17
УХВАЛА
17 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження №0000263 від 07.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 21 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на шістесят днів до 19 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 19.10.2017 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Також прокурором зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на волі може ухилятися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків. За таких обставин, прокурор вважає, що існують ризики кримінального провадження, а тому обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений та його адвокат заперечили проти продовження терміну перебування під вартою. Так, адвокатом, зазначено, що прокурором не доведені ризики кримінального провадження. Крім цього, прокурором не доведено того, що обвинувачений може чинити незаконний вплив на потерпілого і свідків. При цьому просив врахувати, що потерпілий і свідки допитані під час судового розгляду. За наведених обставин адвокат вважає, що обвинуваченому можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенніпитання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме особу обвинуваченого та те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не працював, не має постійного місця реєстрації та міцних сталих соціальних зв`язків, що є ризиком переховуватися від суду. Крім цього, судом взято до уваги, те що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик продовжити злочинну діяльність і скритись від суду. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.
З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 15 грудня 2017 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 15 грудня 2017 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1