Справа № 461/4363/16-к
У Х В А Л А
29 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_8 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинувачених від суду не усунуті, строк дії запобіжних заходів спливає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив змінити міру запобіжного заходу обвинуваченого на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав думку свого захисника.

ОСОБА_8 просив змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 утримуються під вартою, строк тримання спливає 29.09.2017 року. Суд вважає, що ризики, які виправдовують тримання їх під вартою не зменшилися, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, оскільки їх належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 під вартою на 60 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 по 27.11.2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1