пр. № 1-кп/759/861/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006598 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, освіта середня, працюючого на посаді логіста у ТОВ «Тарком сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 05.08.1993 Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 6 ст. 19, ч. 3 ст. 142, ст. 44 КК України на 4 роки позбавлення волі із конфіскацією майна;
- 24.04.1998 Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 196-1 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- 31.03.2000 Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 141 КК України на 4 роки позбавлення волі із конфіскацією майна;
- 15.09.2006 Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 27.05.2008 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 07.03.2017 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 124 КК України до виправних робіт по місцю роботи строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 01.07.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. у під`їзді будинку, у якому він мешкає, а саме АДРЕСА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу, порушивши Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, привласнив знайдений кастет, тобто безоплатно придбав та став незаконно носити та зберігати при собі без передбаченого законом дозволу. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння та зберігання холодної зброї, почав незаконно носити даний кастет при собі в цілях особистого використання. 25.07.2017 об 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №4, що розташований за адресою: м. Київ. вул. Жолудєва, був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили кастет, який він носив при собі без передбаченого законом дозволу та який належить до холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 01.07.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. у під`їзді будинку АДРЕСА_3 знайшов кастет, який почав носити при собі в цілях особистого використання. 25.07.2017 приблизно об 11 год. 00 хв., коли він перебував біля будинку №4 по вулиці Жолудєва в м. Києві, то його зупинили працівники поліції, які виявили та вилучили даний кастет. Про те, що даний кастет належить до холодної зброї він не знав. З висновком експертизи погоджується.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 263 КК України вірною, оскільки він носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, перебуває у цивільному шлюбі, працевлаштований у ТОВ «Тарком сервіс», де займає посаду логіста, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, а також враховує обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2017 ОСОБА_3 засуджений за ст. 124 КК України до виправних робіт по місцю роботи строком на 2 (два) роки із відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку, але до повного відбуття покарання за ним, вчинив 25.07.2017 новий злочин, суд на підставі ст. ст.71, 72 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків у виді покарання, призначеного за даним вироком у виді штрафу та покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2017, яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 124 КК України до виправних робіт по місцю роботи строком на 2 (два) роки із відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку, які слід виконувати самостійно.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання призначене за даним вироком у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2017, яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 124 КК України до виправних робіт по місцю роботи строком на 2 (два) роки із відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми його заробітку, які виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 703 (сімсот три) гривні 68 коп. витрат за проведення хімічної експертизи № 8-5/1237 від 11.08.2017.

Речовий доказ: кастет, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1