Ухвала
Іменем України
05 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 359/10066/15-к

провадження № 51-2831 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2017 року,

встановив:
вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 4 статті 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. та звільнено останнього від виконання призначеного покарання на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2017 рокузазначений вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2017 року залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та закриття кримінального провадження. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту досудового розслідування та судового слідства, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
До того ж, захисник, вказуючи на недопустимість доказів у кримінальному провадженні, не наводить конкретних мотивів такої позиції з урахуванням їх впливу на незаконність судових рішень.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Більше того, захисник, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, не звернув уваги на те, що касаційний суд має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно.

Крім того, у частині 1 статті 50 КПК України, визначено що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як убачається з доданих до касаційної скарги документів, захисник на підтвердження повноважень надав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер. Однак договору про надання правової допомоги захисником не надано.
Також, відсутність у касаційній скарзі застережень захисника щодо його участі в касаційному розгляді не може розцінюватися судом касаційної інстанції як виявлення такого бажання.

Таким чином, недодержання скаржником вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, суд

постановив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3