Провадження №1-кп/487/93/13
Справа №487/1587/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2013 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - Притуляк І.О.,

за участю секретаря - Будикіної А.Л.,

прокурора прокуратури Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_1

обвинуваченої: ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м.Северо-Байкальськ Бурятія Російської Федерації, росіянки, громадянки України, що має середню освіту, не заміжньої, є матірю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не засуджувалася

у скоєні злочину, передбаченого ст..185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2012 року приблизно об 16-30 годині ОСОБА_2, знаходилась у квартирі АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_3, при цьому у неї виник корисливий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого, обвинувачена таємно, шляхом вільного доступу, викрала кредитну картку «ПриватБанку» №090413, що належить ОСОБА_3

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на свій розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 3120 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчинені інкримінованого їй злочину визнала повністю, суду показала, що 14.10.2012 року приблизно об 16-30 годині знаходилась у квартирі АДРЕСА_1, де проживає її знайомий ОСОБА_3, при цьому у неї виник намір, спрямований на вчинення крадіжки, реалізуючи який, вона таємно викрала кредитну картку «ПриватБанку» з якої через банкомат зняла грошові кошти у розмірі 3000 грн., скориставшись повідомленим їй раніше потерпілим пін-кодом карти. Грошові кошти витратила на власні потреби.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 на суму 2120 грн. визнала повністю. У скоєному щиро розкаялася.

Окрім повного визнання своєї вини самою обвинуваченою, її винність підтверджується також слідуючими доказами по справі.

Так допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4. 14.10.2012 року у нього в гостях знаходилася обвинувачена. Увечері, коли ОСОБА_2 пішла, йому на мобільний телефон стали приходити повідомлення, про те, що з його банківського рахунку знімаються грошові кошти, після чого він виявив пропажу банківської картки. Злочином йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 3120 грн. Обвинуваченою йому було повернуто 1000 грн. Розмір невідшкодованої шкоди становить 2120 грн., які він і просить стягнути з ОСОБА_2.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, та розміру заявленого цивільного позову, судом в порядку ст..349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не

оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням характеризуючих ОСОБА_2 матеріалів.

Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_3, з урахуванням обставин справи та визнання обвинуваченою, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка раніше не засуджувалася, за місцем проживання характеризується посередньо, з 17.03.2012 року перебуває на обліку у Миколаївському обласному наркодиспансері, на обліку в Миколаївській психіатричній лікарні та не перебуває.

Обставини справи, що помякшують покарання ОСОБА_2 - є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини справи, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити їй покарання у межах санкції ст. 185 ч.1 КК України, застосувавши положення ст.ст.75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368, 370, 374 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2120 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя Заводського районного

суду м.Миколаєва І.О.Притуляк