АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «ЮР СТАТУС» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 і накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти ряду товариств, в тому числі і ТОВ «ЮР СТАТУС», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які відкриті в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 65, шляхом зупинення видаткових операцій з грошовими коштами, що надходять на адресу товариства по вказаним рахункам на внутрішньобанківські рахунки, а також надійшли та вже знаходяться на вказаних рахунках, за винятком видаткових операцій з обов`язкових платежів до бюджету всіх рівнів та державних цільових фондів.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ЮР СТАТУС» відмовити. Так, апелянт посилається на відсутність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження відносно вказаного товариства, оскільки воно не має жодного відношення до кримінального провадження № 0000038. Також представник зазначає, що ТОВ «ЮР СТАТУС» - є підприємством реального сектору економіки, воно не має ознак фіктивності чи транзитності, що виключає його з переліку учасників які зазначені в клопотанні прокурора.

Також, в поданій апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання прокурора відбувся без повідомлення власника майна, а копію постановленого судом рішення його представником було отримано 04 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги і просив рішення суду залишити в силі, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення його власника, а постановлене судом рішення його представник отримав 04 жовтня 2017 року, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо своєчасності оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його.
Також, колегія суддів вважає і обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно, не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно доводів клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що група осіб створила та придбала ряд суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, що призвело до ухилення від сплати податків на суму 3 475 209 грн., що є особливо великим розміром.

Також, в ході досудового розслідування було встановлено, що в період 2015-2017 років учасники злочинної схеми кримінального правопорушення використовують СГД, а саме: ТОВ «СУБАРО ПЛЮС», ТОВ «ЕРІМОН», ТОВ «ЮР СТАТУС».

В рамках даного провадження прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти вказаних підприємств, що знаходяться на банківських рахунках, з метою відшкодування шкоди та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Вказане клопотання слідчий суддя задовольнив, пославшись на ті обставини, що стороною обвинувачення доведено необхідність для застування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується. Так, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арешт з метою відшкодування шкоди чи забезпечення цивільного позову може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Також, даною нормою закону передбачено, що арешт з метою конфіскації майна як виду покарання може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Проте, на час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, жодній посадовій особі ТОВ «ЮР СТАТУС» про підозру не повідомлено, відомості про них в Єдиний реєстр досудових розслідувань не внесено, а тому дане товариство не є юридичною особою відносно якої здійснюється кримінальне провадження та яке несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Також, відсутній у справі і цивільний позов.
Дані обставини, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, виключають можливість для накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди та конфіскації майна.
У зв`язку з цим, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні прокурор, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Вище наведене вказує на відсутність підстав для накладення арешту на майно ТОВ «ЮР СТАТУС», а відтак ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, за встановлених обставин, у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна ТОВ «ЮР СТАТУС» слід відмовити.
У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ТОВ «ЮР СТАТУС» ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року, задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ЮР СТАТУС» ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 і накладено арешт на грошові кошти ряду товариств, скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ЮР СТАТУС», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які відкриті в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 65.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 в частині накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ЮР СТАТУС», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які відкриті в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 65, відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/5230/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1