Справа № 750/8275/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/265/2018
Категорія - ч.2 ст.345 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, працюючого ковалем-штамповщиком 3-го розряду в ТОВ Чернігівський ковальний завод, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2017 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України і призначено йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Як встановлено судом першої інстанції, 18.05.2017, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, знаходячись біля будинку №85 по вул.Гонча у м.Чернігові, усвідомлюючи, що інспектор роти № 3 батальйону УПП у м.Чернігові лейтенант поліції ОСОБА_9 являється працівником правоохоронного органу, оскільки останній, під час здійснення патрулювання в екіпажі СІЧ-115, перебував у форменому одязі, виконував службові обов`язки щодо перевірки отриманої по каналу 102 інформації, умисно, у зв`язку з виконанням ОСОБА_9 службових обов`язків, наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійною раною в області правої брови, що відповідно до висновку експерта №594 від 11.07.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним щодо особи обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.345 КК України у вигляді обмеження волі на строк 3 роки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що вирок Деснянського районного суду м.Чернігова підлягає скасуванню, вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого. Зазначає, що судом недостатньо оцінено ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, наслідки, що настали для потерпілого від злочинних дій обвинуваченого та всієї правоохоронної системи: підірвано авторитет, професійну честь і гідність правоохоронних органів. Вказує, що не враховано суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та в повній мірі особу обвинуваченого, а тому судом необґрунтовано та невмотивовано звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять своє підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст.65,66,67 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність цивільного позову, думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого, а саме його вік, освіту, його сімейний та матеріальний стан, те, що він працює, стан його здоров`я, відповідно до наявних даних, зміст досудової доповіді, що раніше обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів і призначив покарання у виді обмеження волі у межах санкції частини статті КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

З огляду на вимоги ст.65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіряючи доводи прокурора стосовно рішення суду першої інстанції з питання покарання винного, колегія суддів вважає за необхідне наголосити наступне. Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, дійсно класифікується, як злочин середньої тяжкості, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі прокурор, обґрунтовуючи тим самим свої доводи про м`якість призначеного судом покарання із застосуванням ст.75 КК України. Проте, колегія суддів вважає, що сам по собі цей факт у даному конкретному провадженні не є достатнім для визнання вироку суду в частині застосування судом положень ст.75 КК України незаконним, оскільки на ступінь тяжкості злочину впливають і інші фактори та обставини, які встановив суд. Зокрема те, що обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, визнав вину, щиро розкаявся у вчиненному та сприяв розкриттю злочину, на що суд першої інстанції вірно послався у вироку. Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги і досудову доповідь органу пробації, згідно якої можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Доводи апеляційної скарги прокурора про суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення не можуть бути підставою для призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, оскільки судом першої інстанції були враховані всі обставини вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки.

Інших даних, які б свідчили про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання, в апеляційній скарзі не наведено, не встановлені такі і дані і під час апеляційного розгляду.

Також, в апеляційній скарзі прокурором не наведено обставин, які б свідчили про неможливість застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4