Справа № 589/4634/16
Провадження № 1-кп/577/419/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" листопада 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

особа, що не досягла віку

кримінальної відповідальності ОСОБА_9

представника служби

у справах дітей ОСОБА_10

представника сектору

ювенальної провенції ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001352 клопотання про застосування до малолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Десна Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, учня 8 класу Клішкивського НВК, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

примусових заходів виховного характеру,

ВСТАНОВИВ:

Малолітній ОСОБА_9 , 28 вересня 2016 року близько 22 год. 30 хв., знаходячись біля входу до залізничного вокзалу по вул. Привокзальна в м. Шостка, спільно із неповнолітнім ОСОБА_8 , маючи умисел на викрадення чужого майна, вирішив незаконно заволодіти майном потерпілої ОСОБА_12 . На виконання задуманого, малолітній ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що неповнолітній ОСОБА_8 відволік увагу потерпілої ОСОБА_12 та, розуміючи що діє відкрито від потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_12 дивилася на неповнолітнього ОСОБА_8 , залишила без уваги біля себе на лавці свою сумку з майном, шляхом вільного доступу заволодів майном останньої, після чого почав бігти з неповнолітнім ОСОБА_8 , тримаючи при цьому в руках викрадену сумку з майном, ігноруючи вимоги потерпілої ОСОБА_12 , яка намагалася їх наздогнати і зупинитися та повернути викрадене ними майно. Таким чином, малолітній ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 , а саме: сумкою жіночою марки «Аvon», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/9-3/3700е від 20 жовтня 2016 року 236 грн., грошима у сумі 200 грн., мобільним телефоном марки «Samsung» GТ-S726WASEK в корпусі білого кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/9-3/3700е від 20 жовтня 2016 - 963 грн., сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС», гаманцем з шкірозамінника, в якому знаходились банківські картки у кількості 4-х шт., які не мають для потерпілої матеріальної цінності, чим завдали останній матеріальну шкоду на загальну суму 1399 грн. Після цього, малолітній ОСОБА_9 спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_9 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просить застосувати до малолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження на строк один рік дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки, зокрема: заборонити перебувати поза місцем проживання з 19 год. до 08 год. ранку.

Малолітній ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_4 повністю підтримали клопотання та не заперечують проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальній відповідальності за вчинення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 22 вказаного Кодексу, підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося чотирнадцять років.

Частина 2 ст. 97 КК України вказує, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля із встановленням особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Частиною 3 ст. 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

До особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Таким чином, судом встановлено, що суспільно небезпечне діяння за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 186 КК України мало місце та було вчинене малолітнім ОСОБА_9 у віці 12 років, тобто до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за його вчинення, тому до нього підлягає застосуванню примусовий захід виховного характеру.

Згідно до вимог ст. 103 КК України при призначенні покарання малолітньому суд, крім обставин, передбачених у ст. 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи ОСОБА_9 .

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню у відповідності зі ст. 124 КПК України, ст. 1178 ЦК УКраїни на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 369-372 , 375, 498, 501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним за ст. 186 ч. 1 КК України і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля на строк один рік.

Заборонити ОСОБА_9 перебувати поза місцем проживання із 20 год. до 07 год. наступної доби.

Стягнути з законного представника малолітнього ОСОБА_9 - опікуна ОСОБА_7 (мешканки АДРЕСА_2 ) на користь держави 131 грн. 94 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази після вступу ухвали в законну силу, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» GТ-S726WASEK, імей НОМЕР_1 , гаманець, 4 банківські картки, жіночу сумку, що знаходиться під збережною розпискою у потерпілої ОСОБА_12 (а. 24, 25 наданих матеріалів) - їй і залишити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1