Ухвала
іменем україни
13 вересня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в:

За указаним вироком,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2015 року за частинами 1, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування основного покарання з випробуванням зіспитовим строком тривалістю три роки,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі: ч. 2 ст. 185 КК на строк три роки, за ч. 3 ст. 185 КК на строк п`ять років.
Згідно зі ст. 70 КК за сукупністю злочинів покарання ОСОБА_4 визначено у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.
ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів у м. Любомлі Волинської області за таких обставин.

30 грудня 2015 року близько 21.30 год. він, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , повторно вчинив крадіжку майна ОСОБА_5 на суму 888, 75 грн.

19 березня 2016 року близько 03.00 год. ОСОБА_4 проник до господарської будівлі по АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_6 на суму 950 грн.

20 квітня 2016 року близько 20.00 год. він же, перебуваючи біля магазину «Крайній», що по вул. Прикордонників, повторно таємно викрав майно ОСОБА_7 на суму 1 800 грн.

10 травня 2016 року близько 21.00 год. ОСОБА_4 проник у приміщення літньої кухні, що по АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав продукти харчування ОСОБА_8 на суму 1 520 грн.

Апеляційний суд вказаний вирок місцевого суду змінив.

Виключив з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , рецидив злочину.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_4 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 17 травня 2016 по 27 квітня 2017 року.

У решті вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації вчинених ним дій, просить змінити судові рішення та призначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі, про що наводить відповідні доводи.

Розглянувши касаційну скаргу, дослідивши додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_4 покарання судом, враховано характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів (один з яких тяжкий), фактичні обставини його вчинення, дані про особу засудженого, який має непогашену та незняту судимість, посередньо характеризується за місцем проживання, потерпілі не мають майнових претензій до засудженого, оскільки всі викрадені предмети їм повернуті.

З огляду на викладене судом обґрунтовано призначено ОСОБА_4 в межах санкції частин 2, 3 ст. 185 КК покарання з дотриманням вимог статей 50, 65, 70, 71 КК. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості не вбачається.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, у межах своїх повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, за апеляційними скаргами засудженого і прокурора за доводами, аналогічними за своїм змістом доводам касаційної скарги засудженого (щодо суворості призначеного йому покарання), ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Переконливих доводів для пом`якшення призначеного ОСОБА_4 покарання з касаційної скарги не убачається.

Оскільки зі скарги та судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3