У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2018 Справа №607/1699/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі с/з ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001531 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України через невірну, на думку захисту, кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим, думки прокурора та потерпілих, ознайомившись з матеріалами судового провадження, приходить до висновку, що клопотання захисника до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто, за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи наведену у попередньому абзаці норму КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, якщо він містить: положення, що суперечать одне одному, недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором та у випадку, коли до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт повинен містити відомості, передбачені ст.291 КПК України.

З обвинувального акта вбачається, що у кримінальному провадженні №0001531 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.190 КК України слідчим зазначено всі можливі дані, передбачені ст.291 КПК України.

Суд, вважає, що твердження захисника про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України через невірну, на думку захисту, кваліфікацію кримінального правопорушення, то вказані обставини щодо правильності кваліфікації діяння обвинуваченого суд позбавлений можливості перевірити під час проведення підготовчого судового засідання, оскільки перевірка правильності кваліфікації діяння це прерогатива судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001531 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.190 КК України відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

При цьому, кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Підстав для закриття провадження на підставі п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України не встановлено.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав продовження існування ризиків, які існували на момент застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обсяг яких на даний час не зменшився.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, обвинуваченого та захисника, які заперечили у задоволенні клопотання прокурора та заявили клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його значним зменшенням обсягу ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також тим, що останній має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та сестру інваліда 2-ої групи, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, або зменшити раніше визначену суму застави до мінімальної у даному випадку, думки потерпілих з цього приводу, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити, виходячи з наступних мотивів.

Так, згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_5 , хоча і являється в силу ст.89 КК України раніше не судимою особою, проте ніде не працює, на даний час обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину проти власності, що дає суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче сторона захисту, або ж зменшення розміру застави, матиме можливість, зважаючи на санкцію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, ухилитися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 20 квітня 2018 року, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, обґрунтовані докази зменшення обсягу яких стороною захисту не подано та судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001531 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.190 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 12 год. 00 хв. 28 лютого 2018 року.

Про час та місце розгляду кримінального провадження повідомити сторін та учасників кримінального провадження.

У задоволенні клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим, про зміну раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт або ж зменшення розміру застави відмовити , а клопотання прокурора задовольнити, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 20 квітня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1

судді ОСОБА_2
ОСОБА_3