Провадження № 1-кп/161/603/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 27 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002161, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 11.07.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше судимої: 25.11.2016 Горохівським районним судом Волинської області за ст.185 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи засудженою вироком Горохівського районного суду Волинської області від 25.11.2016 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт, 31.01.2017 поставлена на облік в Луцький МРВ з питань пробації, ознайомлена з умовами відбуття покарання, кримінальною відповідальністю за ухилення від відпрацювання громадських робіт, згідно ст. 37 КВК України, що стверджується відібраною розпискою та направлена для відбуття призначеного вироком суду покарання до «Житлово-комунального підприємства №3», що по вул. Винниченка, 39 м. Луцька, приступити до відпрацювання яких зобов`язувалась з 08.02.2017.

Однак вона, в період з 10.02.2017 по 28.02.2017, а також з 01.03.2017 по 29.05.2017, ігноруючи письмові попередження Луцького МРВ з питань пробації про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відпрацювання громадських робіт, умисно не з`являлась на їх відпрацювання до «Житлово-комунального підприємства №3», таким чином, злісно ухилилась від відбуття призначеного судом покарання, порушивши встановлені законодавством порядок та умови відбуття покарання.

Станом на 29.05.2017 обвинувачена ОСОБА_4 не відбула 172 годин призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт.

Умисні діїОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 389 ч.2 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.
В судовому засіданні прокурором та обвинуваченою подано угоду про визнання винуватості, укладену 27.09.2017. Згідно з угодою сторонами погоджена кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 389 ч.2 КК України. Сторони погоджуються на об`єм визнання вини обвинуваченою, яка повністю визнала свою винуватість, з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин (щире каяття), а також не оспорювала фактичних обставин справи. Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.389 КК України виді 2 (двох) місяців арешту. На підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 25.11.2016 у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, з розрахунку, що одному дню арешту відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт, остаточно визначено до відбуття 2 (два) місяці 10 (десять) днів арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Разом з тим встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 60, 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 472, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 27.09.2017 у кримінальному провадженні №0002161 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 25.11.2016 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, з розрахунку, що одному дню арешту відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття 2 (два) місяці 10 (десять) днів арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: