АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/545/18 Справа № 180/509/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000861 за апеляційними скаргами прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Марганець Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 15 квітня 2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік з покладанням обов`язків,

обвинуваченої у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченої, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченої, ухваливши новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2016 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; в іншій частині вирок залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 не приділив достатньої уваги тяжкості вчинених злочинів, а також стійкості умислу обвинуваченої, яка вчинила ряд злочинів в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, та кількість вилученої речовини відноситься до великих розмірів.
Вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої, яка є працездатною особою, суспільно-корисною працею не зайнята, заходи до працевлаштування не вживала.
В апеляційній скарзі зі змінами захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить вирок скасувати як постановлений на недопустимих, неналежних та не достатніх доказах, тобто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити, так як не встановлені достатні докази для доведення її винуватості.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив стороні захисту у задоволенні клопотання про визнання доказів недопустимими.
Посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні ухвали суду, якими надано дозвіл на проведення обшуку (огляду) домоволодіння ОСОБА_8 , що свідчить про порушення вимог ст. ст. 233, 234, 237 КПК України, а тому протоколи огляду місця події (квартири) від 21 листопада 2016 року та 14 січня 2017 року є недопустимим доказом.
Також посилання суду у вироку на можливість проведення огляду за згодою власника житла згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 КПК України є безпідставним.
Вважає, що в порушення вимог ч. 3 ст. 99 КПК України сторона обвинувачення не надала суду оригінал запису інформації зафіксованої процесуальної дії огляду місця події, які відбулися 21 листопада 2016 року та 14 січня 2017 року, а також в порушення вимог ч. 7 ст. 99 та ч. 12 ст. 290 КПК України оригінал вказаного відеозапису не надавався стороні захисту для ознайомлення.
Крім того, у вищевказаних протоколах огляду місця події не зазначено, що відеофіксація на камерах «Samsung» та «SONY» здійснювалася саме на CD-R диск, а при допиті понятої ОСОБА_9 , яка приймала участь при обшуку 21 листопада 2016 року та понятого ОСОБА_10 , який приймав участь в обшуку 14 січня 2017 року останні зазначили, що відеофіксація відбувалася на маленьку відеокамеру в яку неможливо вставляти CD диск.
Більш того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який працює експертом в Марганецькому відділу поліції зазначив про те, що дійсно відеофіксація оглядів місця подій здійснювалися ним на карту пам`яті, яка знаходиться в відеокамерах та зберігається в сейфі у відділі поліції, стосовно перенесення інформації з карти пам`яті на CD-R диски, які було оглянуто в судових засіданнях, зазначив, що ці дії ніколи не супроводжувалися складанням жодних протоколів.
Вважає, що висновки експертів також обґрунтовано повинні бути визнані судом як недопустимі докази, оскільки предмети, які були вилучені під час огляду місця події, а саме: сліп-пакети з кристалічною речовиною світло рожевого кольору, зовні схожу на речовину «амфетамін», ваги ювелірні, металева шкатулка та трубки, були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, і направлені на дослідження експерту.
Крім того, ОСОБА_8 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування в прошитому та пронумерованому вигляді на 200 аркушах, але речові докази у цьому кримінальному провадженні їй не відкривались, хоча на підставі ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за дорученням сторони кримінального провадження зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у зв`язку з чим, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як доказ.
Посилається на те, що згідно із реєстром матеріалів об`єднаного досудового розслідування по цьому кримінальному провадженні одним із свідків, який на думку сторони обвинувачення підтверджує винуватість ОСОБА_12 є свідок ОСОБА_13 , однак вказаний свідок не був допитаний в судових засідання з невідомих причин.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник не погоджується із призначенням більш суворого покарання обвинуваченій, посилаючись на те, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, в матеріалах провадження відсутні журнал та звукозапис судового засідання від 13 вересня 2017 року.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 у невстановлений слідством час, місці та спосіб умисно незаконно без мети збуту придбала кристалічну речовину білого кольору загальною масою не менше 3,3754 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину у великих розмірах, обіг якої обмежений «метамфетамін», загальна маса якої становить 1,6708 г, яку в подальшому зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

21 листопада 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин працівниками поліції Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході огляду квартири, належної ОСОБА_8 на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено в залі на дерев`яному столі сліп-пакети в кількості 30 штук, частково заповнені кристалічною речовиною білого кольору та один сліп-пакет, повністю заповнений кристалічною речовиною білого кольору, масами 0,0141 г, 0,0403 г, 0,0354 г, 0,0333 г, 0,0258 г, 0,0148 г, 0,0147 г, 0,0323 г, 0,0148 г, 0,0288 г, 0,0170 г, 0,0236 г, 0,0188 г, 0,0216 г, 0,0195 г, 0,0251 г, 0,0247 г, 0,0203 г, 0,0214 г, 0,0356 г, 0,0169 г, 0,0321 г, 0,0192 г, 0,0268 г, 0,0338 г, 0,0167 г, 0,0108 г, 0,0274 г, 0,0245 г, 0,0183 г, 2,6670 г, які, згідно висновку експерта № 1/8.6/3156 від 13 січня 2017 року, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін. Маса метамфетаміну в речовині складає відповідно 0,0056 г, 0,0201 г, 0,0119 г, 0,0170 г, 0,0128 г, 0,0067 г, 0,0062 г, 0,0204 г, 0,0091 г, 0,0147 г, 0,0095 г, 0,0142 г, 0,0118 г, 0,0096 г, 0,0103 г, 0,0152 г, 0,0147 г, 0,0136 г, 0,0113 г, 0,0200 г, 0,0105 г, 0,0177 г, 0,0088 г, 0,0143 г, 0,0195 г, 0,0092 г, 0,0055 г, 0,0145 г, 0,0142 г, 0,0095 г, 1,2924 г.

Загальна маса метамфетаміну в речовині складає 1,6708 г, розмір якої відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» відносяться до великих.

ОСОБА_8 , у невстановлений слідством час та у невстановленої слідством особи, в районі автовокзалу в м. Дніпрі, умисно, незаконно, повторно, без мети збуту, придбала кристалічну речовину світлого кольору загальною масою не менше 4,4126 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину у великих розмірах, обіг якої обмежений «метамфетамін», загальна маса якої становить 3,0175 г, яку перевезла до вищевказаного місця проживання, де незаконно зберігала у сліп-пакетах в кількості 51 штука, які частково заповнені вищевказаною речовиною, в одному окремому сліп-пакеті, який наполовину заповнений аналогічною кристалічною речовиною світлого кольору та в одному окремому сліп-пакеті, в якому знаходились фрагменти з трубочок з полімерного матеріалу в кількості 9 шт., які також частково заповнені аналогічною вищевказаною речовиною.

14 січня 2017 року приблизно о 09 годині 40 хвилин працівниками поліції Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході огляду вищезазначеної квартири, де мешкає ОСОБА_8 , було виявлено в залі на дивані у шкатулці сліп-пакети в кількості 51 штука, частково заповнені кристалічною речовиною світлого кольору, один сліп-пакет, який наполовину заповнений кристалічною речовиною світлого кольору та один сліп-пакет із вмістом фрагментів з трубочок з полімерного матеріалу в кількості 9 шт., масами 0,0322 г, 0,0308 г, 0,0302 г, 0,0319 г, 0,0325 г, 0,0337 г, 0,0352 г, 0,0335 г, 0,0365 г, 0,0289 г, 0,0362 г, 0,0431 г, 0,0353 г, 0,0397 г, 0,0469 г, 0,0476 г, 0,0442 г, 0,0349 г, 0,0403 г, 0,0311 г, 0,0405 г, 0,0352 г, 0,0370 г, 0,0339 г, 0,0376 г, 0,0401 г, 0,0340 г, 0,0383 г, 0,0322 г, 0,0377 г, 0,0437 г, 0,0444 г, 0,0446 г, 0,0478 г, 0,0451 г, 0,0488 г, 0,0457 г, 0,0448 г, 0,0464 г, 0,0422 г, 0,0461 г, 0,0388 г, 0,0394 г, 0,0401 г, 0,0380 г, 0,0357 г, 0,0321 г, 0,0375 г, 0,0471 г, 0,0426 г, 0,0356 г, 1,9722 г, 0,0361 г, 0,0368 г, 0,0371 г, 0,0606 г, 0,0652 г, 0,0671 г, 0,0551 г, 0,0501 г, 0,0546 г, які, згідно висновку експерта № 1/8.6/153 від 02 березня 2017 року, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну в речовині відповідно складає 0,0219 г, 0,0209 г, 0,0201 г, 0,0210 г, 0,0220 г, 0,0224 г, 0,0228 г, 0,0229 г, 0,0232 г, 0,0196 г, 0,0237 г, 0,0307 г, 0,0253 г, 0,0271 г, 0,0325 г, 0,0330 г, 0,0296 г, 0,0239 г, 0,0263 г, 0,0196 г, 0,0275 г, 0,0253 г, 0,0267 г, 0,0235 г, 0,0269 г, 0,0286 г, 0,0249 г, 0,0279 г, 0,0198 г, 0,0258 г, 0,0295 г, 0,0300 г, 0,0316 г, 0,0358 г, 0,0339 г, 0,0340 г, 0,0314 г, 0,0317 г, 0,0308 г, 0,0298 г, 0,0311 г, 0,0266 г, 0,0270 г, 0,0287 г, 0,0274 г, 0,0262 г, 0,0215 г, 0,0248 г, 0,0311 г, 0,0294 г, 0,0246 г, 1,3421 г, 0,0238 г, 0,0266 г, 0,0258 г, 0,0403 г, 0,0440 г, 0,0454 г, 0,0373 г, 0,0318 г, 0,0381г.

Загальна маса метамфетаміну в речовині складає 3,0175 грам, розмір якого відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» відносяться до великих.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, захисника ОСОБА_7 , який також підтримав доводи своєї апеляційної скарги, обвинувачену, яка просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційну скарга свого захисника задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який її засуджено, не відповідає фактичним обставинам провадження.

Так, суд у вироку як на доказ вини обвинуваченої, послався на протокол огляду місця події від 21.11.2016 року, а саме: квартири АДРЕСА_3 , під час якого в приміщенні квартири виявлено в залі на дерев`яному столі сліп-пакети в кількості 30 штук, частково заповнені кристалічною речовиною білого кольору та один сліп-пакет повністю заповнений кристалічною речовиною білого кольору, а також на протокол огляду місця події від 14.01.2017 року, а саме: квартири АДРЕСА_3 , під час якого в приміщенні квартири виявлено в залі на дивані у шкатулці сліп-пакети в кількості 51 штука, частково заповнені кристалічною речовиною світлого кольору, один сліп-пакет, який наполовину заповнений кристалічною речовиною світлого кольору та один сліп-пакет із вмістом фрагментів з трубочок з полімерного матеріалу в кількості 9 штук /а.п. 53-55, 83-85/.

В порушення вимог ст.ст. 233, 234, 237 КПК України огляди квартири проведені без дозволу суду, слідчий з таким клопотанням до слідчого судді не звертався.

Суд оцінив цей доказ як належний на підставі того, що слідчий увійшов до житла з дозволу власниці квартири обвинуваченої.

З такою оцінкою протоколів огляду місця події від 21.11.2016 року та від 14.01.2017 року, що надана судом першої інстанції, не можна погодитися, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи, здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч.2 ст. 234 КК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно зі ст. 233 КПК України наявність згоди на проникнення до житла особи, яка володіє цим житлом, не звільняє від обов`язку прокурора, слідчого звернутися з клопотанням про проведення обшуку чи огляду житла до слідчого судді, оскільки має бути дотримано положення ч.2 ст. 234 КК та ч.2 ст. 237 КПК України.

А тому висновки суду щодо визнання протоколів огляду належними доказами не ґрунтуються на положеннях вказаних статей КПК України.

Недопустимими є докази згідно із ч.1 ст.87 КПК України, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
За положеннями п.1 ч.2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Отже, протоколи огляду місця події від 21.11.2016 року та від 14.01.2017 року є недопустимими доказами, так як дослідженням їх в суді апеляційної інстанції встановлено, що вони отримані в порушення вимог КПК України, без звернення прокурора, слідчого з клопотанням про проведення обшуку чи огляду житла до слідчого судді, що є істотним порушенням прав та свобод людини відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 87 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
У зв`язку із зазначеним не можуть бути визнані допустимими доказами досліджені в суді апеляційної інстанції висновки експертів №1/8.6/152 від 09.02.2017 року, №1/8.6/153 від 02.03.2017 року, №1/8.6/3157 від 04.01.2017 року та №1/8.6/3156 від 13.01.2017 року, оскільки на дослідження експерта направлена кристалічна речовина, яка відповідно до протоколів була виявлена та вилучена під час огляду житла, тобто ці докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому також є недопустимими згідно із ч.5 ст. 101 КПК України (а.п. 58-60, 67-70, 75-78, 80-82).

Відповідно до ч.2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Проте, суд в порушення вимог закону не визнав зазначені вище докази недопустимими та послався на них у вироку.

З урахуванням викладеного, покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , які були понятими під час проведення оглядів, та свідка ОСОБА_11 , який є експертом, на які послався суд першої інстанції у вироку суду, не можна визнати достатніми для доведення вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, оскільки протоколи огляду місця події від 21.11.2016 року та від 14.01.2017 року, підписані ними, є недопустимими доказами.

Дослідженням в суді апеляційної інстанції протоколів огляду місця події та оглядом долучених носіїв відеозаписів огляду встановлено, що всупереч положенням п.1 ч.3 ст.104 КПК України у протоколах не зазначено про носії інформації, які застосовувалися при проведенні процесуальної дії, тому в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про те, що відеозаписи огляду долучені в оригіналах.

Разом з тим, оскільки протоколи огляду місця події від 21.11.2016 року та від 14.01.2017 року є очевидно недопустимими доказами, усунути допущені порушення шляхом допиту свідків, понятих, перегляду відеофайлів, оглядом речових доказів за вказаних обставин неможливо, тому що вони здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що свідок ОСОБА_13 не був допитаний в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, не може вплинути на оцінку протоколів огляду місця події від 21.11.2016 року та від 14.01.2017 року, надану судом апеляційної інстанції, які є недопустимими доказами.
З урахуванням викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 постановлений на недопустимих, неналежних та не достатніх доказах, тобто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України для скасування вироку.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо відсутності в матеріалах провадження журналу та звукозапису судового засідання від 13.09.2017 року є безпідставними, оскільки відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання, фіксування судового засідання 13.09.2017 року за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які приймають участь у розгляді цього провадження (а.п.148).

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

А тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, вирок скасуванню, а провадження закриттю.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора, який просить призначити більш суворе покарання, відсутні, так як кримінальне провадження підлягає закриттю.

Оскільки ОСОБА_8 перебуває у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» Міністерства юстиції України у зв`язку із обранням їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вироком суду до набрання ним законної сили, який підлягає скасуванню, тому і запобіжний захід щодо неї підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Суд у зв`язку із зазначеним згідно із п.п.3,4 ч.9 ст.100 КПК України вирішує питання щодо речових доказів, а саме: майно, що вилучене з обігу, та майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане - знищується.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 417 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року задовольнити.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000861 щодо ОСОБА_8 за ознаками ч.2 ст.309 КК України закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 скасувати, звільнивши її з -під варти в залі суду негайно.

Речові докази по справі, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції №13 від 14.03.2017 року та квитанції №3 від 20.01.2017 року знищити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4