У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
16 листопада 2017 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (засудженого вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 24 березня 2015 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки) на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Не погодившись з ухвалою, засуджений ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області.

Проаналізувавши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 , вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Зокрема, за вимогами вказаної норми закону, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, дата його прийняття, назва суду, який його ухвалив, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів.

У відповідності до ч.5 ст.539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Частинами другою та третьої ст.395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів судового провадження, апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Володимирецького районного суду від 18 жовтня 2017 року, яку він отримав 20 жовтня 2017 року, надійшла до Апеляційного суду Рівненської області 02 листопада 2017 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції Апеляційного суду Рівненської області з відповідним вхідним номером, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

На конверті, що міститься у матеріалах справи, який надійшов з ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» на адресу суду апеляційної інстанції міститься також відтиск Укрпошти з датою подачі апеляційної скарги «01.11.2017», тобто апеляційна скарга відправлялась 01 листопада 2017 року, що також поза межами строку на подання апеляційної скарги.

Даних, які б підтверджували дату фактичного подання апеляційної скарги на ухвалу засудженим ОСОБА_2 (як він вказав станом на 21 жовтня 2017 року) адміністрації колонії (відповідальній особі), в матеріалах судового провадження відсутні, що позбавляє суд апеляційної інстанції визначитись з питанням щодо дотримання засудженим ОСОБА_2 передбаченого законом строку на подачу апеляційної скарги.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі на ухвалу, засуджений ОСОБА_2 не порушує питання про поновлення пропущеного ним строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, засудженому ОСОБА_2 необхідно подати підтверджуючі документи про фактичну дату подання ним апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Між тим, в порядку ст.396 КПК України, засуджений ОСОБА_2 не вказав у поданій апеляційній скарзі, у чому ж, все-таки, полягає незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції, висловивши прохання лише про ретельне дослідження судом апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та його особової справи.
Статтею 407 КПК України визначено перелік судових рішень, які має право прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на вирок або ухвалу суду першої інстанції і порядок прийняття та підстави, за яких суд апеляційної інстанції може постановити таке рішення, регулюються положеннями Глави 31 КПК України.

Однак, ОСОБА_2 жодних міркувань з приводу рішення, яке повинен постановити суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду його апеляційної скарги, не висловив.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.399 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання щодо застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року залишити без руху.

Надати засудженому ОСОБА_2 15 (п`ятнадцять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_2 на адресу ДУ «Полицька виправна колонія (№76)», що за адресою: с.Іваничі, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., 34375

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач ОСОБА_1