ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження 1-кс/201/9516/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровські області ОСОБА_4 від 14.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0004955 від 23.11.2016р.,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 04.10.2017р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровські області ОСОБА_4 від 14.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0004955 від 23.11.2016р. В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню № 0004955 було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, відповідна постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

Скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 05.10.2017р.

Скаржник ОСОБА_3 06.10.2017р. надав суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та не заперечував проти розгляду скарги за його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання 06.10.2017р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином (в матеріалах справи є відповідні підтвердження), причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 107 КПК України з огляду на заяву скаржника та неявку представника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровські області ОСОБА_4 від 14.12.2016р. кримінальне провадження № 0004955, відомості про яке 23.11.2016р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом крадіжки невстановленою особою майна ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 14.12.2016р. не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 14.12.2016р., висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не знайшли своє підтвердження обставини крадіжки чужого майна у ОСОБА_3 .

Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності, зокрема, слідчим взагалі не було здійснено проведення всіх слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, не було допитано заявника щодо обставин чужого викрадення його майна, а також інших осіб, яка мають відношення до цих обставин із витребуванням для їх підтвердження або спростування необхідних документів, що свідчить про неповноту досудового розслідування, а отже, вищезазначена постанова слідчого від 14.12.2016р. про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0004955, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 107, 303-307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровські області ОСОБА_4 від 14.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0004955 від 23.11.2016р. задовольнити.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровські області ОСОБА_4 від 14.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0004955 від 23.11.2016р. скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1