У х в а л а
іменем україни

21 листопада 2017року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000165за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, судимого 16червня 2014 року

Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185

КК України до покарання у виді штрафу в розмірів 1020 грн,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Чернівецькогорайонного суду Вінницької області від 03 грудня 2015року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Крижопільськогорайонного суду Вінницької області 16 червня 2014 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді штрафу в розмірів 1020 грн, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4роки.

На підставі ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу за сукупністю вироків ухвалено виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 рокита покладено обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2016 року вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасовано через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 29квітня 2016 року по 06 червня 2016 року включно у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку одиндень попереднього ув`язнення за двадні позбавлення волі.

В решті вирок місцевого суду залишенобез змін.

У касаційних скаргах:

- прокурор порушує питання про скасування вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_7 з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону. Посилається на те, що апеляційний суд при прийнятті рішення припустився суперечності, оскільки скасував вирок суду першої інстанції у зв`язку із м`якістю призначеного покарання, натомість призначив покарання ще більш м`яке, ніж було обране місцевим судом. Просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції;

- захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_7 порушують питання про зміну вироку апеляційного суду щодо останнього з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, що, на їх думку, потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальногоправопорушення й особі засудженого внаслідок суворості. Вважають, що апеляційний суд повною мірою не урахував обставини, які помякшують покаранняОСОБА_7 , тому дійшов необґрунтованого висновку про неможливість його виправлення в разі застосування щодо нього ст. 75 КК України. Просять звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

За вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він 05 лютого 2014 року приблизно о 01.00 год, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 з метою викрадення чужого майна, через вікно проникли в магазин, що належить ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали алкогольні напої та продукти харчування, заволодівши майном потерпілого на загальну суму 4444,60 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала касаційну скаргу прокурора та вважала, що підстав для задоволення касаційних скарг засудженого та захисника немає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а касаційні скарги засудженого і захисника задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків, що визначені у ст. 374 цього Кодексу, яка передбачає зазначення у мотивувальній частині вироку докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухвалення рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд згідно з ч. 1 ст. 405 КПК України здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції, з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 цього Кодексу.

При розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 апеляційним судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок щодо ОСОБА_7 було оскаржено в апеляційному порядку першим заступником прокурора області, який в апеляційній скарзі посилався на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок м`якості. На обгрунтування своєї думки щодо незаконності вироку прокурор вказував на те, що всупереч вимогам ст. 71 КК України судом не було визначено спосіб складання покарань за сукупністю вироків, що фактично потягло складання покарань, в тому числі і штрафу, який підлягає самостійному виконанню, а також зазначав про необгрунтоване застосування щодо засудженого ст. 75 КК України.

Приймаючи рішення про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд скасував вирок щодо ОСОБА_11 в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

При цьому апеляційний суд припустився суперечності, оскільки за ч. 3 ст. 185 КК України, за якою ОСОБА_12 був засуджений судом першої інстанції на 4 роки позбавлення волі, призначив йому покарання у виді позбавлення волі в меншому розмірі, а саме на строк 3 роки. У мотивувальній частині вироку апеляційний суд цього рішення не мотивував. Разом з тим, рішення про призначення засудженому остаточного покарання за сукупністю вироків у вироку апеляційного суду відсутнє, не зважаючи на те, що саме про незаконність вироку суду першої інстанції в цій частині йшлося в апеляційній скарзі прокурора.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок апеляційного суду є необгрунтованим і не вмотивований належним чином та не відповідає вимогам ст. ст. 370, 420 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону вирок апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати вищевикладене, дати оцінку іншим доводам касаційних скарг прокурора, засудженого та захисника, розглянути кримінальне провадження згідно з вимогами кримінального процесуального закону та ухвалити обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити. Касаційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3