Справа № 700/290/17
Провадження № 1-кп/700/47/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.04.2017 року № 0000139 за обвинуваченням -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 07 лютого 2017 року близько 23 години перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку чоловічої куртки, вартістю 700,00 гривень, згідно висновку товарознавчої експертизи від 10 квітня 2017 року №10/04/2017-1, яка належить ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Потерпілий - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву від 28.09.2017 року про розгляд справи без його участі, обвинувальний акт підтримує.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, окрім показань самого обвинуваченого, знайшли своє повне підтвердження у показах потерпілого та матеріалах справи.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.
За згодою учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміє зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого немає, наслідки визнання цих обставин обвинуваченому роз`яснено.
Враховуючи визнання вини обвинуваченого, суд вважає його показання достатнім доказом вини в інкримінованому йому злочині і за таких обставин, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України є доведеною.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна, за ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Згідно ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, сприяння розкриттю злочинів, відсутності обставин, що обтяжують покарання, кількість викраденого, відшкодував завдані збитки, думку прокурора, даних про особу обвинуваченого, молодий вік обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, намагається стати на шлях виправлення. Згідно довідок Лисянської ЦРЛ на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, який не пов`язаний з загрозою життю і здоров`ю громадян та не представляє інших загроз соціальній безпеці, відшкодував завдані збитки, виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України із застосування до нього покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речовий доказ у справі, а саме: куртка чоловіча зимова 100% з нейлоновою підкладкою та наповнювачами 60% нейлон, 40% бавовна, розміру L, темно-синього кольору передану під розписку на зберігання, слід залишити власнику.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.
Речовий доказ у справі, а саме: куртка чоловіча зимова 100% з нейлоновою підкладкою та наповнювачами 60% нейлон, 40% бавовна, розміру L, темно-синього кольору передану під розписку на зберігання, слід залишити власнику.
Судові витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Лисянський районний суд Черкаської області.
Копію вироку Лисянського районного суду Черкаської області негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1