Справа № 1-76/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2010 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю прокурора Солоного В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, провул.Нижній,27 Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей. працюючого диспетчером зміни ТОВ «Паперова фабрика «Новий Київ», не судимого

за ст.122 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:

21.03.10 підсудний, перебуваючи на території паперової фабрики, розташованої в смт.Рокитне по вул.Окружній,4, на грунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_2 умисно наніс останньому удар рукою в щелепу зліва, чим заподіяв, згідно висновку судово-медичної експертизи №82-д від 12.05.10 тілесне ушкодження у вигляді двостороннього відкритого перелому нижньої щелепи, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 21 день.

В судовому засіданні підсудний визнав себе винним повністю у предявленому йому обвинуваченні та показав, що 21.03.10 потерпілий ОСОБА_2 у вечірній час був на робочому місці п»яним, чіплявся до всіх, в тому числі і до підсудного, вдарив того в бік. Через деякий час потерпілий прийшов на робоче місце підсудного, почав знову його ображати і він не втримався, вдарив потерпілого рукою в щелепу зліва.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудних, дослідженням даних, які характеризують особу винних, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудні та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд вважає доказаною винність підсудного у вчиненому злочині.

Суд кваліфікує дії підсудного по ст.122 ч.1 КК України як умисне нанесення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

При обранні міри покарання підсудному суд бере до уваги як помякшуючі обставини щире каяття, його активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, що потерпілий не має до нього претензій.

Суд вважає, що підсудному необхідно обрати покарання у виді виправних робіт.

Але враховуючи особу підсудного, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді виправних робіт строком один рік з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави 15 відсотків.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили залишити засудженому ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя