АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1704/17 Справа № 206/3008/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянин України, раніше судимий, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Ігренський виправний центр № 133» та міської спостережної комісії м. Дніпропетровська про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і невмотивовану, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання про застосування до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим фактам, що він є інвалідом 3-ї групи, працевлаштований, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Ігренський виправний центр № 133» та міської спостережної комісії м. Дніпропетровська про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 відбув недостатній проміжок часу для того, щоб твердо впевнитися, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, крім того за попередніми судимостями тричі звільнявся умовно-достроково та у цей термін знову вчиняв злочини.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, застосувавши до нього положення ст. 81 КК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання про умовнодострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Засуджений ОСОБА_7 з 13 травня 2015 року відбував покарання в Державній установі «Синельниківській виправній колонії № 94», де мав два заохочення та одне стягнення.
У Державній установі «Ігренський виправний центр № 133» засуджений ОСОБА_7 знаходиться з 06 грудня 2016 року, має одне заохочення, і відповідно до довідки про працевлаштування засуджений працював на власному виробництві у січні 2017 року, в лютому та березні 2017 року останній не був працевлаштований, згідно із характеристикою на час звернення до суду працює у підсобному господарстві установи.
Отже, доводи апеляційної скарги засудженого щодо його працевлаштування, зразкову поведінку підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Наявність інвалідності 3-ої групи у засудженого ОСОБА_7 не є безумовною підставою для застосування до нього вимог ст. 81 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи щодо ОСОБА_7 , оскільки після застосування до нього положень ст.82 КК України наявне лише одне заохочення, засуджений був працевлаштований на час звернення до суду, до цього певні періоди не працював, тому висновки суду про те, що відбутий проміжок часу є недостатнім, щоб впевнитись, що засуджений довів своє виправлення, є обгрунтованими, у зв`язку з чим доводи його апеляційної скарги не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4