ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5286/17
Провадження № 1-кс/210/2034/17

"25" листопада 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Металургійного відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002672 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Верховцево Верходніпровського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня, одружений,не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 14.03.2002 Верходніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання по вироку Верходніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.11.2002 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 04.05.2005 року з Желтоводської ВК Дніпропетровської області №26 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 19 днів.

2) 03.03.2006 Вольногорським міським судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання по вироку Верходніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2002 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 28.10.2008 року з Пятихатської ВК Дніпропетровської області №122 умовно-достроково на 11 місяців 9 днів.

3) 04.03.2011 Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

4) 10.04.2012 Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 187 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання по вироку Верходніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2011 року та остаточно визначено покарання у вигляді 5 років 3 місяці позбавлення волі. 28.02.2014 за постановою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області невідбутий строк 2 роки 6 місяців 3 дні позбавлення волі замінено на обмеження волі.

5) 29.12.2014 Самарським районним судом м. Дніпро за ст. 309 ч.1, 70 ч.1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання по вироку від 10.04.2012 року та остаточно визначенопокарання у вигляді 2 років обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звернувся з клопотанням старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України.

Із матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі 10.04.2012 Баглейським Донним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 187 ч.1, 70 ч 1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, однак належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив корисливий злочин. Судимість від 10.04.2012 у встановленому законом порядку не знята та не погашена.
Так, 24.11.2017 приблизно о 13.30 годин ОСОБА_5 , повторно, перебуваючи на ринку "Центральний", розташованому по вул. Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу, з кишені сорочки, одягненої на ОСОБА_6 , відкрито викрав належний останньому: мобільний телефон «ELEPHONE Р000» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 вартістю 4500 гривень та гроші в сумі 800 гривень, після чого намагався з викраденим втекти, однак розпорядитися викраденим майном не встиг, тобто не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був викритий потерпілим ОСОБА_6 та затриманий громадянами, які перебували в той час на вказаному ринку.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України за ознаками: незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставах зазначених в клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні, підтримав клопотання слідчого, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р. , дата набуття чинності 11.09.97 р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі Єлоєв проти України (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа Буткевічюс проти Литви (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

При обранні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинуваченого, слідчим суддею враховано наявність обгрунтованої підозри, що згідно із п.175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0002672 від 24.11.2017 року, розпочате досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

25 листопада 2017 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_6 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за яке, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років побавлення волі.

Отже, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, осіб на утриманні не має, не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, не має місця проживання у м. Кривому Розі, оголошений у розшук Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, вважаю за недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно останнього для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 64000,00 (шістдесят чотири тисячі) гривень у національній грошовій одиниці.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ч.5, 6 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликами; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд вважає, що матеріально-правові і процесуальні умови, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи були дотриманні під час застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як взяття під варту, та мети, з якою застосовувалося затримання та подальше тримання під вартою відповідають наявним ризикам.

На підставі викладеного, слід застосувати до підозрюваного заробіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує двух місяців, а саме до 21.01.2017 року.

Керуючись, ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Металургійного відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 ,., про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2018 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 64000,00 (шістдесят чотири тисячи) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області банк одержувача - ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код отримувача ( ЄДРПОУ) - 26239738, Банк отримувача- ГУДКСУ в м. Київ, рахунок 7442, МФО 820172.

В разі сплати застави вважати обраним відносно ОСОБА_5 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави, суд на підставі ч. 5, 6 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов"язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликами; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Попередити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7-10 ст. 183 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 28.11.2017року.

Суддя: ОСОБА_1