У Х В А Л А
Іменем України
27 грудня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника ТОВ «МЕГА СТАРТ» - адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000022,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року у справі № 761/5564/17 задоволено клопотання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000022 про арешт майна.

Згідно даної ухвали слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві проводиться розслідування у кримінальному провадженні №0000022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Вказаним судовим рішенням накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 TOB "МЕГА СТАРТ" (код 40413363), відкритого у ПАТ "ОКСІ БАНК" (МФО 325796).

В клопотанні зазначено, що накладення арешту на рахунки TOB «МЕГА СТАРТ» паралізувало нормальну діяльність товариства, що тягне за собою збитки в господарській діяльності та фактично позбавляє можливості в подальшому здійснювати свою господарську діяльність в нормальному режимі, тобто виплачувати заробітну плату працівникам, сплачувати податки, виконувати зобов`язання перед контрагентами, обмежує права власників щодо отримання прибутку від діяльності підприємства.

Заявник зазначає, що арешт на майно був накладений необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

У судовому засіданні представник ТОВ «МЕГА СТАРТ» - адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання попереджався належним чином, що не перешкоджає розгляду.
Заслухавши доводи представника власника майна, вивчивши матеріали клопотання та матеріали, що були підставою для накладення арешту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2017 накладено арешт та заборонено відчужувати кошти з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ «ОКСI БАНК» (МФО 325990), який належить ТОВ "МЕГА СТАРТ" (код 40413363).
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, оскільки спірне майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що розгляд клопотання про накладення арешту здійснювався у відсутності власника цього майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Об`єктом злочинних посягань за ст.212 КК України є встановлений законодавством порядок оподаткування юридичних і фізичних осіб, який забезпечує за рахунок надходження податків формування доходної частини бюджету та державних цільових фондів.
З огляду на зазначене грошові кошти, що акумульовані на розрахункових рахунках не можуть вважатись доказами в розрізі того злочину, досудове розслідування по яким здійснюється СУ ГСУ ФР ДФС у м. Києві.
Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, з наданої постанови від 29.03.2017 вбачається, що старшим слідчим з ОВС другого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000022 від 08.02.2017 закрите на підставі ст..284 ч.1 п.2 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.3 ст.212 КК України.
Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є обґрунтованими та заснованими на законі. Подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту є невиправданим, оскільки в ньому відпала потреба.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного на рахунок товариства відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2017.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, ч.2 ст.167, 309 КПК України, слідчий суддя, - ухвалив:
Клопотання представника ТОВ «МЕГА СТАРТ» - адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000022 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2017 у кримінальному провадженні № 0000022 на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «МЕГА СТАРТ» (код 40413363) № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «ОКСІ БАНК» (МФО 325796).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1