Справа № 355/1384/17
Провадження № 1-кп/355/112/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення обвинувального акту

27 листопада 2017 року Баришівський районний суд Київської області у складу головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області обвинувальний акт, затверджений та підписаний прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Баришівського районного суду Київської області 17.10.2017 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

17.10.2017 року судом винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 на 25 жовтня 2017 року на 14 годину 30 хвилин в залі судових засідань. В адресу обвинуваченого направлено повістки за місцем реєстрації та проживання.

В судове засідання 25.10.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, до суду повернулась повістка за місцем реєстрації з відміткою про повернення судової повістки за закінченням терміну зберігання. За місцем проживання повістка обвинуваченим взагалі не отримана, розписка про її отримання чи конверт з будь-якою відміткою до суду не повернулись. Проведення підготовчого судового засідання перенесено на 08.11.2017 року на 14 годину.

В судове засідання 08.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, до суду повернулась повістка за місцем проживання з відміткою повернення за місцем обслуговування. За місцем реєстрації повістка обвинуваченим взагалі не отримана, розписка про її отримання чи конверт з будь-якою відміткою до суду не повернулись. Проведення підготовчого судового засідання перенесено на 27.11.2017 року на 11 годину.

В судове засідання 27.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, до суду повернулась повістка за місцем реєстрації з відміткою про повернення судової повістки за закінченням терміну зберігання. За місцем проживання повістка обвинуваченим взагалі не отримана, розписка про її отримання чи конверт з будь-якою відміткою до суду не повернулись.

Судом поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_4 прокурору з підстав невстановлення місця проживання та перебування обвинуваченого та невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив проти повернення обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог Розділу ІV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Так, право обвинувачуваного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованогост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 р. Крім того, Міжнародний пакт про громадянські та політичні права 1966 р. передбачає, що кожний має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому обвинувачення на ряд гарантій на основі повної рівності й, зокрема, бути засудженим у його присутності та захищати себе особисто або за допомогою обраного ним захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантованийст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 р., відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Значущим у розумінні практики ЄСПЛ видається знаходження компромісу між санкціями, що вводяться законодавцем щодо підсудного, який не з`явився до суду, і його процесуальними правами, що гарантують справедливість судового розгляду Європейський суд у подібних справах окремо досліджує як заходи, що були вжиті владою для запобігання відмов від присутності на слуханнях справи, так і в цілому наявність у влади можливості вживати будь-які заходи. Крім того, підсудний, що не з`явився до зали судового засідання, ні за яких обставин не може бути позбавлений права на захист за посередництвом обраного ним захисника. При цьому Суд зазначає, що у будь-якому разі, до яких би заходів не вдавалася влада для забезпечення належної явки підсудного, вона не вправі застосовувати несумірні засоби для досягнення зазначеної мети.

Більш того, як зазначено ЄСПЛ в рішенні «Колоцца проти Італії» підпункти (с), (d) та (е) п. 3 гарантують кожній людині, якій пред`явлено кримінальне обвинувачення, право "захищати себе особисто", "допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані", "користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові", і важко уявити собі, як обвинувачений може здійснювати ці права, не будучи присутнім. В даному випадку Суду не доводиться встановлювати, відмовився і за яких обставин обвинувачений від здійснення свого права бути присутнім при розгляді справи, оскільки в будь-якому випадку, відповідно до уставленої прецедентної практики Суду, відмова від здійснення права, гарантованого Конвенцією, повинна бути встановлена недвозначним чином.

В судові засідання на проведення підготовчого судового розгляду 25.10.2017 року, 08.11.2017 року, 27.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився. Прокурором суду не надано докази наявності поважних причин для неявки обвинуваченого в судове засідання та можливості проведення підготовчого судового засідання у відсутність обвинуваженого. Судом вжиті всі неохідні заходи для забезпечення явки обвинуваченого явки обвинуваченого в підготовче судове засідання.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України.

Згідно вимог вищезазначеної статті КПК, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім.»я по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце йог складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов,якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Кримінальним процесуальним законом встановлено вичерпний перелік документів, які надаються суду до початку судового розгляду кримінального провадження, і на підставі яких судом вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, наявність будь-яких недоліків або суперечностей є недопустимим.

Зі змісту ст. 291 КПК України вбачається, що реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов та інші передбачені законом документи є невід`ємною частиною і складовою обвинувального акту, а тому також мають відповідати вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України.

Згідно ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно ч.2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до ч.4 ст. 278 КПК України слідчим та прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про дату та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа із зазначенням статті (частини статті) закону України.

Водночас при дослідженні реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000455 встановлено, що в ньому зазначено відомості про те, що 26.09.2017 року внесено рапорт про вчинене кримінальне правопорушення, а надання доступу підозрюваному ОСОБА_4 до матеріалів досудового розслідування зазначено 29.05.2017 року, тобто значно раніше, ніж внесені відомості до ЄРДС. В той же час, в даному реєстрі відсутні відомості про надання обвинуваченому доступу до матеріалів досудового розслідування після внесення відомостей про вчинення даного кримінального правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 291 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи,стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Також встановлено, що у реєстрі доданому до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні відсутні відомості про вчинення такої процесуальної дії як повідомлення обвинуваченого про завершення досудового розслідування та надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування.

В зазначеному реєстрі маються відомості про доручення прокурора в порядку ст. 290 КНК України, дата внесення яких до реєстру вказана 24.05.2017 року, значно раніше, ніж внесено рапорт про вчинене кримінальне правопорушення 26.09.2017 року та не зрозуміло посилання на норма КПК України чи іншого процесуального кодексу в даному випадку застосовано.

З огляду на викладене, виклик підозрюваного ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ч.1 ст. 297-5 КПК України для надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування не було здійснено, чим порушено його право на захист.

Тому в даному випадку зазначені вище порушення можуть бути розцінені як порушення права обвинуваченого на захист, тобто як істотне порушення норм кримінального процесуального закону, яке в майбутньому перешкодить чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що свідчить про наявність у обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню, оскільки поданий до суду обвинувальний акт не відповідає вимога ст. 291 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків у встановлений судом строк, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт, затверджений та підписаний прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, повернути прокурору Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1