Провадження № 1-кс/756/2344/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2017 року м. Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:
28 листопада 2017 року до суду надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про накладення арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що Київською місцевою прокуратурою м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123 від 06.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи ТОВ «Хоса-Плекс Україна» шляхом підроблення фінансово-господарських документів та введення в оману представників ТОВ «Сафоні-Авентіс України» здійснили замах на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах шляхом шахрайства ТОВ «Сафоні-Авентіс України».
15.06.2017 року Господарський суд м. Києва на підставі підроблених документів та іншої доказової бази, сформованої зловмисниками, не перевіривши належним чином всі обставини взаємовідносин між ТОВ «Санофі-Авентіс Україна», ТОВ «Хоса-Плекс Україна», ТОВ «Байнер Груп», ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» та дійсність документів, довірившись представникам позивачів, виніс судове рішення № 910/4050/17 про стягнення заборгованості з ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на користь ТОВ «Хоса-Плекс Україна» у розмірі 17 083 грн. та ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» у розмірі 41 607 823 грн., відмовивши при цьому у задоволенні позовних вимог лише ТОВ «Байнер Груп».
В подальшому, на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 03.07.2017 року (справа № 910/4050/17) Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП 54231464 про стягнення з ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» (03039, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 119, оф. 305; ідентифікаційний код 39946033) заборгованості у розмірі 32 198 736 (тридцять два мільйони сто дев`яносто вісім тисяч сімсот тридцять шість) грн. 06 коп., інфляційні витрати у розмірі 7 405 709 (сім мільйонів чотириста п`ять тисяч сімсот десять) грн. 29 коп., 3% річних у розмірі 2 003 378 (два мільйони три тисячі триста сімдесят вісім) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 206 558 (двісті шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.
05.07.2017 року за вимогою державного виконавця у межах вищевказаного виконавчого провадження з рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна», відкритого в АТ «Укрсиббанк», згідно платіжного доручення № 464/2 від 05.07.2017 року грошові кошти у розмірі 41 814 383, 12 грн. перераховані на рахунок Державної казначейської служби України, № 0177 відкритий Міністерством юстиції України, в якості стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» згідно рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2017 року № 910/4050/17.

06.07.2017 року додатково за вимогою державного виконавця з

рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна», відкритого у філії «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» згідно платіжного доручення № 464/2 від 06.07.2017 року грошові кошти у розмірі 4 181 527, 77 грн. перераховані на рахунок Державної казначейської служби України№ 0177, відкритий Міністерством юстиції України в якості стягнення залишку боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» згідно рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2017 року № 910/4050/17.

10.07.2017 року Київський апеляційний господарський суд виніс ухвалу, якою поновив строк на подання апеляційної скарги на вищевказане рішення Господарського суду м. Києва, а відповідну апеляційну скаргу ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» прийняв до розгляду.

14.07.2017 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в порядку, визначеному ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження", повернуто виконавчий документ до Господарського суду м. Києва, однак грошові кошти у розмірі 41 814 383, 12 грн. та 4 181 527, 77 грн. стягнені з рахунків ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» залишились на депозитному рахунку виконавчої служби.

05.10.2017 року Київський апеляційний господарський суд своєю постановою відхилив апеляційну скаргу ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на відповідне рішення Господарського суду м. Києва, а саме рішення залишив без змін.

В подальшому Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно відкрито виконавче провадження ВП № 54902012 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.07.2017 р.№ 910/4050/17.

18.10.2017 року, не дивлячись на те, що до цього часу грошові кошти на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2017 по справі № 910/4050/17 вже були стягнуті та знаходяться на депозитному рахунку Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, грошові кошти у розмірі 45 995 821, 43 грн. були додатково стягнуті з ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» згідно платіжної вимоги № 2012/21 від 17.10.2017 року направленої до Філії «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на виконання все того ж рішення суду.

Враховуючи, що всі стягнуті грошові кошти на підставі рішення Господарського суду м. Києва № 910/4050/17 є об`єктом протиправних дій невстановлених осіб, грошові кошти у розмірі 45 995 821, 43 грн. 19.10.2017 року визнані речовими доказами у межах вказаного кримінального провадження процесуальним керівником,прокурор просить суд накласти на ці грошові кошти арешт.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак, прокурором не доведено наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти у які згідно рішення Господарського суду м. Києві від 15.06.2017 № 910/4050/17 призначені для стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто».

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що рішення Господарського суду м. Києві від 15.06.2017 № 910/4050/17 не скасовано, у зв`язку з цим, виходячи із презумпції законності судового рішення,яке є обов`язковим і підлягає безумовному виконанню на всій території України, тому слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що ці грошові кошти відповідають критеріям, визначеним ст.ст.98, 167 ч.2 КПК України.
Відповідно до п.п.4, 5 ст.132 КПК України слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.
Разом з цим, органом досудового розслідування не доведено належними та допустимими доказами можливість подальшого використання речових доказів, не доведено які саме обставини ці речові докази можуть підтвердити і неможливість за допомогою інших доказів довести ці обставини.
Враховуючи викладене, а також враховуючи, що подальше застосування цього запобіжного заходу може негативно вплинути на права інших осіб, вважаю, що підстави для арешту майна відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.132,ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № №0000123 від 06.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1