АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року, якою залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, прокурора

за участю скаржника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзіОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, розглянути скаргу по суті і постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заявника.

Оскаржуваною ухвалою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0003626.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. При цьому, ОСОБА_6 про час та дату розгляду скарги 07 листопада 2017 року був повідомлений, про що ним особисто зазначено у його заяві про відвід. На неодноразові виклики у судові засідання скаржник не з`являвся, не просив розглянути скаргу за його відсутності, чим позбавив слідчого суддю можливості розглянути його скаргу по суті із дотриманням, встановленого КПК України, трьохденного строку на розгляд скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилається на необґрунтованість, незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді, яка є свавільною та неправосудною. Зазначає про порушення вимог ст. ст. 7, 8, 9, 370 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. Вважає, що суддя був упереджений і зробив все можливе, щоб заявник не зміг бути присутнім у судовому засіданні. Зазначає, що він не був повідомлений належним чином, оскільки судові повідомлення були підписані секретарем судового засідання. Вважає, що суддя порушив вимоги ст. 376 КПК України, а саме не надіслав йому копії ухвали про відкриття провадження за його скаргою. На його думку, висновок слідчого судді, що сам заявник позбавив його можливості розглянути скаргу, є необґрунтованим. Зауважує, що залишивши його скаргу без розгляду, слідчий суддя не дотримався вимог ст.ст. 307, 370 КПК України, а також при постановленні рішення слідчий суддя керувався нормами КПК України, які не регулюють розгляд та вирішення поданої скарги.
В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що не отримував повісток про виклик до суду в судове засідання по розгляду його скарги або заяви про відвід. Пояснив, що 06 листопада 2017 року він отримав приватний лист від секретаря ОСОБА_8 , згідно якого повідомлялось, що 07 листопада 2017 року 08 год. 30 хв. суддя ОСОБА_1 буде розглядати скаргу ОСОБА_6 . Вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді необхідно обчислювати від дати, коли він отримав копію оскаржуваної ухвали.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Скарга призначена до судового розгляду, відповідно до ст. 422 КПК України, оскільки на стадії вирішення питання щодо її прийнятності неможливо було встановити обставини належного повідомлення скаржника про дату судового засідання в суді першої інстанції і, відповідно, вирішити питання початку відліку строку на апеляційне оскарження та дотримання апелянтом такого строку. У зв`язку з чим такі питання мають бути вирішенні під час судового розгляду, шляхом перевірки відповідних матеріалів суду першої інстанції в частині прийнятності апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 пояснив, що, на його думку, він строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропустив, оскільки в судовому засіданні в суді першої інстанції він участі не приймав, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження необхідно обчислювати з дня отримання ним копії оскаржуваної ухвали.

Проте з такими твердженнями апеляційний суд не може погодитись та розцінює їх як такі, що ґрунтуються на власному хибному тлумаченні положень кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Скарга ОСОБА_6 подана до слідчого судді 25 вересня 2017 року та призначено до судового розгляду на 29 вересня 2017 року. Розгляд скарги неодноразово відкладався через неявку учасників судового розгляду. Судове засідання, в якому і була постановлена оскаржувана ухвала слідчого судді будо призначено на 07 листопада 2017 року на 08 год. 30 хв. Про час та дату судового засідання були повідомленні учасники судового розгляду.

ОСОБА_6 отримав повідомлення про час та дату судового засідання 06 листопада 2017 року, про що в матеріалах провадження міститься поштове повідомлення про вручення /а.п. 48/, що відповідно до ч. 6 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України, є належним підтвердженням повідомлення про час та дату судового засідання. Про отримання вказаного повідомлення ОСОБА_6 підтвердив і в судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, скаржник знав про час та дату судового засідання в його справі, яке відбулося 07 листопада 2017 року, про що ним особисто зазначено в його заяві про відвід від 06 листопада 2017 року /а.п. 42/.

При цьому апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо невідповідності змісту повідомлення в частині того, що воно було підписано секретарем судового засідання, вимогам процесуального закону, проте колегія суддів не вважає, що така обставина порушила право скаржника знати про час та дату судового засідання або його право було обмежено таким чином, що завдало шкоди самій суті цього права або звело його нанівець.
Таким чином, ОСОБА_6 був повідомлений (знав) про час та дату судового засідання по розгляду його скарги, проте в судове засідання, в якому слідчий суддя постановив оскаржувану увалу, ОСОБА_6 не з`явився.

Отже, для скаржника ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється за правилами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, тобто протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Норма частини третьої статті 395 КПК забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права. Суд установив, що на особу, яка оспорює рішення слідчого судді, ухвалене з її викликом, але без її участі, приписи норми частини третьої статті 395 КПК: («… строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді … обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення») не поширюються. Така особа має дотримуватись загального правила апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 395 КПК: «… на ухвалу слідчого судді (апеляційна скарга подається) протягом п`яти днів з дня її оголошення».

Вказаний правовий висновок зазначений у постановах Верховного Суду України у справах № 5-16кс16, постанова від 24 березня 2016 року та № 5-103кс15, постанова від 01 жовтня 2015 року.
В силу ч. 1 ст. 458 КПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для… всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України.
Так, матеріалами провадження підтверджено, що ОСОБА_6 достеменно знав про час та дату судового засідання, в якому і було постановлено та проголошено оскаржуване рішення слідчого судді. Тому, беручи до уваги ці конкретні обставини справи, з апелянтом не можна погодитися, що початком перебігу п`ятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на ухвалу слідчого судді слід вважати дату отримання ним копії ухвали.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт ОСОБА_6 пропустив, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження та, як об`єктивно вбачається з його апеляційної скарги, не ставить питання про його поновлення, то така апеляційна скарга повертається на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, як подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Керуючись ст. ст. 113, 116, 309, 310, 395, 399, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року, якою залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, прокурора повернути.
Копію ухвали разом з оригіналом апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4