справа № 165/1791/17
провадження №1-кп/165/187/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
29 вересня 2017 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , засуджений 24 травня 2016 року вироком Нововолинського міського суду за ст.291 КК України, до покарання у виді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням 10% заробітку щомісячно в дохід держави, ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання за вищевказаним вироком суду у виді виправних робіт та попереджений працівниками Іваничівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про кримінальну відповідальність в зв`язку з невиконанням вироку суду.
11 липня 2016 року, ОСОБА_4 заявився за викликом до кримінально виконавчої інспекції, де йому було під особистий підпис, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді виправних робіт а також попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання.
Наказом начальника ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради за № 335-к від 13.07.2016 року «Про відрахування із заробітної плати ОСОБА_4 » визначено щомісячне відрахування із заробітної плати ОСОБА_4 в розмірі 10 %.
Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на винесені йому працівниками кримінально-виконавчої інспекції, попередження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, допустив прогули без поважних причин, а саме: 17, 18 та 21 листопада 2016 року, наказом № 558-к ВУКГ ОСОБА_4 було оголошено догану та визнано вказані дні прогулами.
Таким чином, ОСОБА_4 злісно ухилився від виконання покарання у виді виправних робіт, чим порушив ч.6 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, обов`язки, стосовно порядку та умов відбування покарання та не вийшов більше двох разів протягом місяця на виправні роботи без поважних причин.
Наказами по ВУКГ від 03.02.2017 року № 46-к, та від 12.06.2017 року № 258-к, ОСОБА_4 , притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Наказом № 302-к від 30.06.2017 року «Про припинення трудового договору (контракту)», ОСОБА_4 звільнено з роботи з посади вантажника дільниці благоустрою ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради на підставі п.1, ч.1 ст.36 КЗпПУ за згодою сторін.
ОСОБА_4 за час роботи у ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради за період з 14.07.2016 року по 30.06.2017 року, згідно норм тривалості робочого часу, не відпрацював 35 робочих днів, і з його заробітку на виконання вироку суду не утримано сум в доход держави.
Також, з 01.07.2017 року по 14.07.2017 року включно, ОСОБА_4 , не відпрацював 10 робочих днів, так як був звільнений з ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради за згодою сторін, на підставі власної заяви, і на облік у центр зайнятості, як шукаючий роботу, не став.
Таким чином загальний строк невідбутого ОСОБА_4 , призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24.05.2016 року покарання, складає 45 робочих днів, тобто один місяць, 15 днів.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій, показав, що дійсно ухилився від виконання вироку суду, яким йому було призначено покарання у виді виправних робіт. Допустив прогули, а 30.06.2017 року звільнився з роботи за згодою сторін, в подальшому не працевлаштувався, усвідомлюючи, що таким чином не виконує вирок суду. Щиро розкаявся у вчиненому, готовий понести за вчинені умисні дії встановлену законом відповідальність. Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд розглядати справу в порядку частини 3 статті 349 КПК України.
Прокурор не заперечив щодо розгляду провадження у порядку частини третьої статті 349 КПК України.
Зі згоди учасників судового розгляду, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Суд визнає ОСОБА_4 винним в умисному ухиленні засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт і кваліфікує його протиправні дії за ч.2 ст. 389 КК України.
Визначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом, не працює, раніше судимий, судимість не знята та не погашена.
В судовому засіданні ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, повідомив, що у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка, що підтвердив свідоцтвом про народження дитини, і йому необхідно здійснювати за нею догляд та приймати участь в її утриманні. Запевнив суд, що в повній мірі усвідомлює наслідки вчиненого злочину.
З урахуванням обставин провадження, беручи до уваги встановлені дані про обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 доцільно призначити покарання в межах, передбачених санкцією частини 2 статті 389 КК України у виді обмеження волі.
Остаточне покарання ОСОБА_4 визначити відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, шляхом повного приєднання до покарання, визначеного даним вироком, невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24 травня 2016 року у виді одного року виправних робіт, невідбута частина якого становить 1 місяць 15 днів, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до яких: одному дню обмеження волі відповідають три дні виправних робіт.
Разом з тим, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, згідно ст..76 КК України, обов`язки .
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч.1 ст.71, п.3 ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24 травня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 15 (п`ятнадцять) днів.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, і визначити йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, згідно ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (органу пробації), повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (орган пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_5