У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 Справа №607/1284/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000309 від 09.11.2017 року,-

в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000309 від 09.11.2017 року, у якій просить вказану постанову скасувати.
В обґрунтування скарги посилається на наступне:

08 листопада 2017 року в чергову частину Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення про те, що в м. Скалат, Підволочиського району здійснено наїзд на пішохода, в результаті чого пішохід загинув на місці події. Відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду 09.11.2017 року внесено до ЄРДР за № 0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 29 грудня 2017 року старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якому вказано на відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Сторона потерпілої вважає винесену постанову передчасною та прийнятою без дослідження всіх обставин справи, а тому вона підлягає оскарженню в порядку п. З ч. 1 ст. 303 КПК України та скасуванню.

Згідно висновку експертизи № 5-734/17 від 29.12.2017 року, проведеної експертом автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Тернопільського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 , при заданих слідством комплексі вихідних даних в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останнього.

Сторона потерпілої вважає, що такий висновок експерта наданий на підставі невірних вихідних даних, наданих слідчим в постанові про призначення експертизи, зокрема, які стосуються моменту виникнення небезпеки для водія, місця розташування транспортного засобу на момент наїзду на загиблого ОСОБА_8 , дій водія ОСОБА_6 під час виникнення небезпеки.

Відповідно до показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , ОСОБА_6 виявив небезпеку для руху заздалегідь до зупинки ОСОБА_8 посеред дороги, а тому, відповідно до Правил Дорожнього руху України, він зобов`язаний був зменшити швидкість та зупинитись в цьому випадку, що дало б змогу уникнути ДТП. Проте, водій ОСОБА_6 почав застосовувати гальмування лише після того коли відбулось зіткнення, про що свідчить великий гальмівний шлях після зіткнення.

Тобто, небезпека для руху у водія ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці виникла в момент виявлення ним на проїзній частині потерпілого ОСОБА_8 , що згідно слідчого експерименту становить більше 50 метрів, а не в момент відновлення ним свого руху після зупинки. В зв`язку з цим, вихідні дані для експерта в частині виникнення небезпеки для водія надані слідчим невірно, а в діях ОСОБА_6 наявні порушення Правил дорожнього руху України: п. 1.5 та п. 12.3.

Згідно з методичними рекомендаціями в даній дорожній обстановці небезпека для руху виникає з моменту відновлення руху пішохода, який заданий у постанові слідчого, однак визначення вихідних даних для слідчого не входить в повноваження експерта, який проводить судову експертизу і такий висновок є наперед упередженим щодо вирішення питань, поставлених перед ним. За таких обставин, сторона потерпілої ставить під обґрунтований сумнів висновок автотехнічної експертизи № 5-734/17 від 29.12.2017 року і вважає, що в даному кримінальному провадженні слід призначити повторну судову транспортно-трасологічну експертизу, попередньо провівши повторний слідчий експеримент за участі представника потерпілої та визначивши момент виникнення небезпеки для водія - момент виявлення водієм ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_8 на проїжджій частині.

Крім того слідчим не опитано усіх свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, що також свідчить про неповне дослідження усіх обставин справи.

В діях ОСОБА_6 при умові правильного та неупередженого проведення досудового розслідування, в разі проведення повторного слідчого експерименту, призначенні повторної експертизи та допиті усіх свідків ДТП, безумовно можна буде стверджувати про склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 подав суду заяву, в якій просить скаргу розглядати у його відсутності, скаргу підтримує.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи судом повідомлявся.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У слідчому управлінні ГУНП в Тернопільській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000309 від 09.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.12.2017 року, вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із постанови, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2017 близько 19 год. 20 хв. водій автомобіля марки «HYUNDAI SON р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителі с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області, рухався автодорогою Т20-02 сполученням «Тернопіль - Скалат - Жванець», у напрямку м. Скалат Підволочиського району. Автомобіль «HYUNDA1 SONATA» згідно висновку автотехнічної експертизи №5-641/17, знаходився у технічно справному стані. Водій ОСОБА_6 згідно висновку медичного огляду на стан сп`яніння та результатів токсикологічної експертизи № 1718, був тверезий. Проїжджаючи 20 км., + 200 м., автодороги Т-20-02 сполученням «Тернопіль - Скалат - Жванець» неподалік м. Скалат Підволочиського район), коли швидкість руху автомобіля складала 80 км/год., побачив як в попутному напрямку з переді його автомобіля, у напрямку м. Скалат, рухався автомобіль марки «Toyota Raw-4» р.н. НОМЕР_2 із швидкістю близько 70 км/год. Враховуючи, що вказана ділянка дороги пряма, знаходиться поза межами населеного пункту, де дозволена максимально допустима швидкість складає 90 км/год., та обгін у вказаному місці не заборонений, зустрічна смуга для рух) вільна, перетнув середину проїзної частини дороги виїхав на зустрічну смугу для руху, тобто розпочав маневр обгону автомобіля марки «Toyota Raw-4» р.н. НОМЕР_2 та збільшив швидкість до 90 км/год. Здійснюючи маневр обгону, коли передня частина його автомобіля зрівнялася з передньою частиною автомобіля марки «Toyota Raw-4» р.н. НОМЕР_2 , в одну мить побачив як із зустрічного узбіччя, з ліва на право по ходу його руху, на проїзну частину дороги різко вийшов пішохід, який у руках тримав пляшку з під пива. Траєкторія руху пішохода являла собою пряму, дещо перпендикулярну до проїзної частини дороги, довжиною 2,3 м. Вказаним пішоходом є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав в АДРЕСА_1 . Зробивши декілька кроків на проїзну частину дороги пішохід ОСОБА_8 , опинився на траєкторії руху автомобіля, яким керував ОСОБА_6 . Уникаючи наїзду водій ОСОБА_6 , застосував гальмування, однак не зміг зупинити керований ним транспортний засіб та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 передньою правою-частиною автомобіля. Після зіткнення зупинився на лівому узбіччі та підійшов до пішохода викликав швидку медичну допомогу. Вказані свідчення водія ОСОБА_6 , повністю підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_9 , водія автомобіля «ToyOta Raw4» р.н. НОМЕР_2 , та протоколом огляду місця події від 08.11.2017 року. Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи № 5-640/17 первинний контакт при наїзді на пішохода відбувся передньою правою частиною автомобіля «HYUNDAI SONATA» р.н. НОМЕР_1 на відстані наближено 45-84 см., від повздовжньої осі автомобіля (правою частиною переднього бамперу, передньою правою блок-фарою, правою частиною капоту моторного відсіку, переднім правим крилом, переднім вітровим склом, передньою правою стійкою даху, правим дзеркалом заднього виду). Наїзд автомобіля «HYUNDAI SONATA» р.н. НОМЕР_1 на пішохода відбувся у поперечному напрямку по відношенні до елементів дороги - по середині проїзної частини дороги, у повздовжньому напрямку - в місці, що дещо передує розміщенню ділянки осипу дрібних уламків скла, ближня границя еліпса розсіювання розміщується від місця наїзду на відстань близьку до переміщення частинок скла в повздовжньому напрямку за час вільного падіння, якщо переміщатись в напрямку руху автомобіля. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 825, унаслідок наїзду потерпілий ОСОБА_8 отримав поєднанні травми голови та шиї, а саме: масивного травмування м`яких тканин обличчя, з переломами кісток лицевого і мозкового черепа, масивними крововиливами під оболонки головного мозку, в його речовину і шлуночкову систему та розриву зчленування між тілами 7-го і 1-го грудного хребців, з ушкодженнями спинного мозку на цьому рівні від яких помер на місці події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у крові ОСОБА_8 знайдено етиловий спирт в кількості 4,1 %о (проміллє), що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати стану тяжкого алкогольного отруєння. З метою з`ясування механізму розвитку даної ДТП з водієм ОСОБА_6 , та свідком ОСОБА_9 проведено слідчий експеримент, за результатами якого, в сукупності з іншими зібраними в ході розслідування доказами, призначено автотехнічну експертизу. Згідно висновку експерта № 5-734/17, причиною настання даної ДТП були обставини, які пов`язані із виникненням небезпеки для руху (зміни напрямку руху пішохода, настання конкретної видимості пішохода ), на такій відстані до автомобіля «HYUNDAI SON AT А» в межах якої водій ОСОБА_6 діючи відповідно до вимог п.п. 12.2 «У темну пору доби в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги автомобіля», 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; 12.6 г) «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5,47 дозволяється рух із швидкістю: автобусам (за винятком мікроавтобусів) не більше 90 км/год.» був позбавлений технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути наїзду на пішохода. Отже, водій автомобіля марки «HYUNDAI SONATA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не порушив вимог п.п. 12.2, 12.3 та 12.6 г) ПДР України, якими він був зобов`язаний керуватись в даній дорожній ситуації, тому в його діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із матеріалів справи, слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Відповідно до п.п.1.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Так, у межах кримінального провадження не проведено повторного слідчого експерименту для встановлення вихідних даних, необхідних для проведення автотехнічної експертизи, щодо відстані до потерпілого ОСОБА_8 , на якій виникла небезпека для руху водія ОСОБА_6 (видимості пішохода ОСОБА_8 з робочого місця водія ОСОБА_6 ), та, відповідно, не вирішувалось питання щодо призначення повторної експертизи на підставі цих даних.

Також, у кримінальному провадженні не було допитано усіх свідків, зокрема, тих, які знаходились у транспортному засобі «Toyota Raw-4» р.н. НОМЕР_2 на час настання дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, скарга підлягає до задоволення, слід скасувати постанову старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000309 від 09.11.2017 року, а матеріали цього кримінального провадження повернути СУ ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.303 КПК України, скарга у решті вимог до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000309 від 09.11.2017 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000309 від 09.11.2017 року - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000309 від 09.11.2017 року повернути до СУ ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Копію ухвали направити до СУ ГУНП в Тернопільській області.
У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1