Справа № 577/5001/17
Провадження № 1-кп/577/107/18
У Х В А Л А
"09" лютого 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника сектора ювенальної

провенції ОСОБА_5 ,

представника служби в

справах дітей ОСОБА_6 ,

представника Конотопського МВ з

питань пробації ОСОБА_7 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження №0001044 стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 1 курсу ДПТНЗ Конотопський професійний аграрний ліцей, освіта базова загальна середня, не одруженого, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.296, ч.1 ст.186, ч.2 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого закінчується 25 лютого 2018 року о 24 год.

Прокурор заявив клопотання, в якому просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб. Вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_9 порушив покладені на нього судом обовязки, а саме при перевірці 18.12.2017 р. і 27.12.2017 р. був відсутній за місцем мешкання без дозволу слідчого, прокурора чи суду. Крім того, 08.02.2017 р. Конотопським ВП ГУНП зареєстровано кримінальне провадження №0000135 відносно ОСОБА_9 за фактом пограбування ОСОБА_10 .. Відповідно до допитів потерпілих та свідків встановлено неодноразове порушення вимог ОСОБА_9 запобіжного заходу протягом січня 2018 р. Отже, є ризики передбачені у п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування, прокурора чи суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень. Існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України зумовлене обставинами кримінального провадження, зокрема, тим фактом, що ОСОБА_9 вчиняв інкриміновані йому діяння із застосуванням насильства відносно потерпілих. Така схильність до насильства дає підстави вважати, що він в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу намагатиметься незаконно впливати на потерпілих, свідків. Наявність ризику передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України вказує, те що обвинувачений вчинив 4, у тому числі тяжких, злочинів проти власності відносно короткого проміжку часу. Крім того перебуваючи під обмеженнями попередньо застосованого запобіжного заходу, вчинив новий тяжкий злочин за вчинення якого готується предявлення йому підозри.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_4 , представник служби у справах дітей ОСОБА_6 , представник Конотопського МВ з питань пробації ОСОБА_7 при вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду.

Представник ювенальної провенції ОСОБА_5 не заперечує задоволенню клопотання.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 заперечує задоволенню клопотання.

Вислухавши учасників судового розгляду суд приходить до висновку, що клопотаннях прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 міри запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 порушив зобовязання покладені на нього ухвалою суду, вчинив новий тяжкий умисний злочин, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину поєднаного із застосуванням насильства, знаходячись на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора чи суду, впливати на свідків та потерпілих , тому суд приходить до висновку, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту слід змінити на тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 183, 318, 331, 492 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений запобіжний захід у виді домашнього арешту змінити на тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 09 квітня 2018 року.

Взяти обвинуваченого під варту в залі суду.

Ухвала не оскаржується.

СуддяОСОБА_1