Справа № 738/1409/17
№ провадження 1-в/738/316/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складі:
судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника установи ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Домницький виправний центр №135» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Менського районного суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Клопотання мотивував тим, що він відбув відповідну частину покарання, став на шлях виправлення, а тому заслуговує умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені засудженим в клопотанні та просила суд їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання є передчасним, він не довів свого виправлення.

Представники установи в судовому засіданні клопотання засудженого підтримували, проти задоволення клопотання не заперечували.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 вироком апеляційного суду Харківської області від 06.07.2010 засуджений за ст. 115 ч. 2 п. 12, ст. 125 ч. 2, ст. 129 ч. 1, ст. 152 ч. 3, ст. 153 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23.02.2016 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 19.02.2009 по 17.01.2011 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30.08.2016 невідбуту частину строку покарання замінено з позбавлення волі на обмеження волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 31.10.2016 зараховано в строк відбування покарання термін слідування до установи з 16.09.2016 по 25.09.2016.

Строк відбуття покарання рахується з 19.02.2009 року. Кінець строку покарання 10.03.2021 року.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник, суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Як слідує з характеристики засудженого ОСОБА_5 , останній в місцях позбавлення волі перебуває з 19.02.2009. За час перебування в Харківському СІЗО зарекомендував себе наступним чином: встановлений порядок відбування покарання не порушував, розпорядок дня дотримувався. З 26.03.2011 року відбував покарання в Шосткінській виправній колонії № 66, де допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за що один раз був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. З 11.06.2012 відбував покарання в Менській виправній колонії, де порушень не допускав, стягнень не мав. Виконував роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи без оплати праці. До даних робіт ставився сумлінно, за що отримав одне заохочення. З 26.09.2016 відбуває міру покарання в Домницькому виправному центрі № 135, де допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. На даний час виконує встановлені законодавством вимоги відбування покарання, дотримується розпорядку дня, не працевлаштований, виконує роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи в якості 2-х годинних відпрацювань без оплати праці. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», програму виконує за планом.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість злочину, за який відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 та значну частину (більше трьох років) невідбутої частини покарання, а також наявність у засудженого ОСОБА_5 за ввесь період відбування покарання лише двох заохочень, і разом з цим, хоч і погашених, але трьох стягнень, а також відсутність будь яких відомостей з приводу працевлаштування засудженого, крім 2-х годинних відпрацювань, протягом всього строку відбування покарання, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного i керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1