Справа № 440/229/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/132/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу начальника Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 16 лютого 2018 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буськ Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: цілодобово не залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю, у разі наявності здати на зберігання державному органу паспорт для виїзду за кордон.
Строк дії ухвали 60 (шістдесят) днів.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, начальник Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на її незаконність й необґрунтованість, просить таку скасувати та постановити нову, якою задоволити клопотання заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 15.02.2018 року про застосування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що слідчим суддею при прийнятті рішення належним чином не враховані фактичні дані, які знаходяться в матеріалах доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
На переконання апелянта, істотним порушенням слідчим суддею вимог КПК України є неврахування обставин, зазначених у ч.2 ст.178 КПК України, що потягло за собою необґрунтоване незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності доведеності обставин, які свідчать про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Окрім цього, прокурор у своїй апеляційній скарзі звертає увагу й на те, що всупереч вимогам ч.2 ст.193 КПК України перед початком розгляду клопотання не роз`яснено права підозрюваного та не встановлено кола учасників розгляду клопотання.
На його думку, слідчий суддя всупереч ч.1 ст.370 КПК України у своєму рішенні не навів жодної мотивації прийняття такого рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, адвоката та підозрюваного, які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просять суд відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до задоволення.

Згідно з матеріалами клопотання, 14 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000056, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

15 лютого 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні умисного нанесення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 лютого 2018 року в період часу з 19 год. 30 хв. до 20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_11 , умисно наніс останньому множинні удари ногами по тулубу, зокрема в ділянки спини, грудної клітки, в результаті чого спричинив йому двобічний плевмогемоторакс, множинні двобічні переломи ребер, перелом хребта, грудини, які спричинили смерть ОСОБА_11 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 14.02.2018 року №15/18 від 14.02.2018 року, виданого судово-медичним експертом Буського КЗ ЛОР ЛОБСМЕ ОСОБА_12 .

Відповідно до норми ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

З аналізу вищенаведеного вбачається, що надані стороною обвинувачення докази повинні бути достатніми для того, щоб зробити висновок про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

На переконання апеляційного суду, матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, що підтверджується: показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які дали свідчення з приводу нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; протоколами огляду місця події від 13.02.2018 року, 14.02.2018 року, якими встановлено та оглянуто місце виявлення особи ОСОБА_11 та місце злочину, а саме ділянка вулиці та саме помешкання за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду трупа від 14.02.2018 року, яким встановлено тілесні ушкодження та їх місце розташування на тілі ОСОБА_11 .

Згідно з правовою позицією, наведеною у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою».

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі не врахував усіх обставин, зі встановленням яких законодавством передбачено можливість застосування запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя в повній мірі не врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, за скоєння якого згідно санкції інкримінованої статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, підозрюваний не має офіційних джерел доходів, постійного місця праці, що в свою чергу вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, відтак такий може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки останні на даний час не дали показань суду, а отже наявний ризик можливого впливу на свідків з метою недопущення їхнього допиту або зміни їх показань в суді.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, під час розгляду клопотання прокурором в повній мірі було доведено наявність існування ризиків, передбачених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Окрім цього, всупереч вимогам ч.2 ст.193 КПК України перед початком розгляду клопотання слідчим суддею не роз`яснено права підозрюваного та не встановлено кола учасників розгляду клопотання, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає до скасування, а вимоги апеляційної скарги - до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу начальника Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 16 лютого 2018 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, скасувати.
Клопотання заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволити та застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буськ Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, тривалістю до 16 квітня 2018 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4