Вирок
Іменем України
20.03.2018 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова,
в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000172 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишин, Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, водія 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 десантно-штурмового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», приймав участь у проведенні антитерористичної операції.
в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
Встановив:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , 29.09.2016 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №223 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду водія 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 десантно-штурмового батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
07.12.2016 о 08 год. 00 хв. при перевірці наявності особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ,) було встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 через особисту недисциплінованість та без поважних причин самовільно без дозволу командування залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) та проводить час на власний розсуд.

24.11.2017 близько 12 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_4 з`явився добровільно до військової прокуратури Хмельницького гарнізону

У період часу з 07.12.2016 по 24.11.2017, тобто до моменту добровільного прибуття до військової прокуратури Хмельницького гарнізону старший солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 ).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 407 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно з 07.12.2016 по 24.11.2017 року проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.4 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному диспансерних обліках не перебуває, пом`якшуючу обставину - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1