АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2019/17 Справа № 192/1334/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

розглянувши 16 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2017 року, ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що про відсутність підстав для визнання, засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявні у засудженого заохочення мають разовий, а не систематичний характер і є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне, а також те, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нове справедливе та об`єктивне рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку із суттєвими порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, що виразилось у неповноті судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки судом допущена неповнота дослідження обставин, як матеріалів особової справи так і особи засудженого.

Зазначає, що під час перебування в СВК 21, постійно працевлаштований в промисловій зоні. На даний час працює днювальним в Професійно технічному закладі. За час відбуття покарання, трудом та відношенням до праці, заробив 4 подяки за сумлінний труд. У вересні 2017 року поступив до Профтех закладу, та почав освоювати професію єлектрозварювальника.

Вислухавши засудженого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 правильно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання його відношення до праці та дійшов до правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2014 року за ч. 3 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 20.11.2012 року. За період перебування у Криворізькому слідчому ізоляторі характеризується посередньо, допустив порушення режиму утримання, за що має відповідне стягнення, заохочень не мав. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 25.12.2014 року. Працевлаштований за власним бажанням в дільниці ДОД, до праці ставиться посередньо.Засуджений за весь період відбування покарання має два стягнення за порушення режиму утримання, останнє з яких 30 травня 2016 року у виді догани, та 4 заохочення у вигляді подяки. За весь період відбування покарання характеризується посередньо, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу. Також, згідно характеристики, засуджений не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійних технічних навичок та не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Посилання засудженого на те, що судом не враховано, що під час перебування в СВК 21, постійно працевлаштований в промисловій зоні, на даний час працює днювальним в Професійно технічному закладі. За час відбуття покарання, трудом та відношенням до праці, заробив 4 подяки за сумлінний труд. У вересні 2017 року поступив до Профтех закладу, та почав освоювати професію єлектрозварювальника, само по собі не можуть слугувати достатніми підставами для умовно - дострокового звільнення, оскільки вказані дані судом розглянуті з іншими даними про особу засудженого, які не свідчать про стабільність і послідовність позитивних змін в поведінці засудженого, та нетривалість цих позитивних змін в своїй сукупності не свідчать про доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Беручи до уваги ступінь, тяжкість вчинених засудженим злочинів, встановлених вище обставин, характеристик на засудженого, колегія суддів, вважає, що позитивна поведінка ОСОБА_7 нетривалий час не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам у їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, відсутність стягнень нетривалий час, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, судовий розгляд зазначених матеріалів кримінального провадження було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді :

_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4