Номер провадження: 11-кп/785/68/18
Номер справи місцевого суду: 511/3300/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 2, 12 ч.2 ст.115 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків,

встановив:
16.11.2016 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло кримінальне провадження №0001208, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 2, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2017 року з даного кримінального провадження були виділені в окреме провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_10 за п.п.2, 12 ч.2 ст.115 КК України у зв`язку з ухиленням останнього від суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 був повернутий прокурору для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки у ньому викладена підозра щодо ОСОБА_9 , а обвинувачення у встановленому законом порядку не висунуто, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не викладене. У зв`язку з цим ОСОБА_9 має статус підозрюваної, що перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження по суті.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог КПК України, просить її скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки суду є необґрунтованими, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, обвинувачення висунуто у передбаченому законом порядку, формулювання обвинувачення викладено чітко та зрозуміло. Також прокурор вказує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 вже розглядався Роздільнянським районним судом Одеської області та Біляївським районним судом Одеської області, при цьому жоден з цих судів не встановлював невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Учасники судового розгляду були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду, що підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження поштовими повідомленнями. Разом з цим, обвинувачена ОСОБА_9 та ї законний представник - ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_12 та представник Служби у справах дітей Одеської Обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явились, про причину неявки не повідомили. За таких обставин суд здійснив вичерпні заходи щодо дотримання прав і свобод учасників судового провадження, зокрема щодо належного їх повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи присутність в судовому засіданні прокурора та захисника обвинуваченої, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності інших учасників судового розгляду, в тому числі обвинуваченої, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення її становища, тому такий апеляційний розгляд не призведе до будь-якого порушення прав обвинуваченої ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Апеляційний суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, воно є неконкретним та незрозумілим, що є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, як зазначено п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що прокурор безпідставно направив обвинувальний акт без розписки підозрюваної про отримання його копії, оскільки такий випадок передбачений лише при здійсненні спеціального судового розслідування, що закріплено главою 24-1 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що прокурором не виконані в повному обсязі вимоги ст. 291 КПК України, тому складання прокурором відповідного обвинувального акту не засновано на вимогах закону, що грубо порушує право обвинуваченої на захист.
Так, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, воно є неконкретним та незрозумілим, що є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження по суті.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про наявність обставин, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_9 .

Разом з цим, апеляційним судом встановлені інші обставини, які унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , але на які районний суд не звернув уваги, та, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, не зазначив в своїй ухвалі.

В порушення вимог п.п. 3, 8 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначено анкетних відомостей потерпілого, а також розміру витрат на залучення експерта, хоча, як вбачається з обвинувального акту, у кримінальному провадженні проводилась судово-медична експертиза.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту по даному кримінальному провадженню, виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення містять посилання на докази, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, зокрема на висновок судово-медичної експертизи, що суперечить вимогам ч.4 ст.291 КПК України.

Наведене порушення свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, що, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, ст.9 ч.6, ст.ст. 21, 22, ч.4 ст.291 КПК України, визнається апеляційним судом істотним порушенням вимог КПК України, яке фактично нівелює принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а з урахуванням положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги прокурора частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу - змінити, доповнивши мотивувальну частину ухвали районного суду недоліками обвинувального акту, які є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, встановленими апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419, 428, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одесивід 26.07.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 2, 12 ч.2 ст.115 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, - змінити, доповнивши мотивувальну частину ухвали підставами для повернення обвинувального акту, встановленими апеляційним судом.

В решті ухвалу залишити без змін

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4