У Х В А Л А
13.04.2018 Справа №607/6084/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України щодо підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хмельницький, громадянки України, з вищою освітою, адвокату, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 та ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження за № 0000250 від 19 вересня 2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 286 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 18 вересня 2015 року, в період часу з 20 до 23 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), керуючи автомобілем «NISSAN-MURANO ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , рухалась ділянкою автодороги між с. Котюжини Збаразького району та с. Манево Лановецького району Тернопільської області.

Під час такого руху між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з іншої сторони, виник конфлікт в ході якого останні, використовуючи автомобіль «CHEVROLET-NIVA», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , переслідували та блокували її автомобіль «NISSAN-MURANO ЗНГ», шляхом здійснення його обгону та зупинки перед ним.

Під час останнього блокування вказаного вище транспортного засобу, що відбулось неподалік с. Котюжини, після зупинки автомобіля «CHEVROLET-NIVA» попереду автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» ОСОБА_4 зупинилась. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вийшли з салону свого автомобіля та підійшли до передньої частини автомобіля під керуванням ОСОБА_4 . Надалі, в ході конфлікту ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти передньої правої частини автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» заліз на капот його моторного відсіку та почав завдавати ударів руками по передньому вітровому склі та капоті цього автомобіля.

У зв`язку з вище вказаними діями ОСОБА_4 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 розпочала рух на автомобілі «NISSAN-MURANO ЗНГ» назад, в результаті чого ОСОБА_6 зіскочив з капоту та надалі стояв навпроти передньої правої частини вказаного автомобіля, на незначній відстані від нього. Надалі ОСОБА_4 , проїхавши незначну віддаль назад зупинила автомобіль «NISSAN-MURANO ЗНГ» та після зупинки розпочала рух автомобіля вперед, при цьому змінила напрямок свого руху ліворуч з метою об`їзду автомобіля «CHEVROLET-NIVA».

Перед початком цього руху ОСОБА_4 не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а під час руху не була достатньо уважна, належно не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, чим порушила вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д), 10.1 Правил дорожнього руху України, які зобов`язували її не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Виконуючи маневр об`їзду автомобіля «CHEVROLET-NIVA» водій ОСОБА_4 в порушення вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» і виконання його вимог), 12.3 ПДР України не здійснила безпечний об`їзд перешкоди, а саме ОСОБА_6 , який стояв навпроти передньої правої частини автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ», на час його руху вперед, хоча мала об`єктивну можливість бачити ОСОБА_6 перед керованим автомобілем.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 не забезпечила безпеку дорожнього руху та під час руху допустила наїзд передньою правою частиною автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» на ОСОБА_6 , який внаслідок цього наїзду отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки та садна і розлитого синця на правій гомілці, які належать до середньої тяжкості.

В результаті описаного наїзду автомобілем «NISSAN-MURANO ЗНГ», під керуванням водія ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 , не з власної волі, потрапив на капот вказаного транспортного засобу та надалі перебував на ньому схопившись обома руками за виступаючі краї капоту моторного відсіку.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» і виконання його вимог), 2.3. (б, д), 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_4 , як особа, яка керувала транспортним засобом, підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 18 вересня 2015 року в період часу з 20 до 23 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), після вчинення наїзду автомобілем «NISSAN-MURANO ЗНГ» на потерпілого ОСОБА_6 , в час коли останній перебував на капоті вказаного транспортного засобу (утримуючись обома руками за виступаючі краї капоту моторного відсіку), продовжила рух цим автомобілем ділянкою автодороги неподалік с. Котюжини Збаразького району Тернопільської області, а саме в напрямку від с. Котюжини до с. Манево Лановецького району Тернопільської області, збільшуючи його швидкість, хоча об`єктивно бачила та, відповідно, розуміла, що на капоті її автомобіля знаходиться потерпілий ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_4 усвідомлювала, що своїми умисним протиправними діями створює пряму загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_6 . Однак, ігноруючи це, не зупинила керований автомобіль, а продовжила його рух та провезла ОСОБА_6 на капоті по автодорозі близько 700 метрів. Рухаючись ділянкою автодороги з заокругленням ліворуч та наближаючись до мосту через канал річки Горинь, ОСОБА_4 , маючи на меті скинути ОСОБА_6 з капоту свого автомобіля та спричинити останньому умисних тілесних ушкоджень, застосувала гальмування та різко змінила траєкторію руху автомобіля ліворуч.

Внаслідок описаних вище дій ОСОБА_4 позбавила потерпілого ОСОБА_6 можливості втриматись на капоті автомобіля та безпечно його залишити, що призвело під час руху автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» до падіння потерпілого на проїзну частину дороги неподалік розташування вказаного мосту. У результаті цього падіння ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження - відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки головного мозку, в його речовину і в м`які тканини голови; крововиливів у корені легень та в зв`язки печінки згруповані у смуги внутрішньо-шкірні крововиливи на лівому плечі, садно лівого ліктя, садно лівої гомілки.

24 вересня 2015 року, о 02 год. 22 хв., настала смерть потерпілого ОСОБА_6 під час перебування останнього на стаціонарному лікуванні в КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня».

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки головного мозку, в його речовину і в м`які тканини голови; крововиливів у корені легень та в зв`язки печінки; згрупованих у смуги внутрішньо-шкірних крововиливів на лівому плечі, садна лівого ліктя, садна лівої гомілки, що характерні для транспортної травми.

Між умисним протиправними діями ОСОБА_4 , які вона вчинила 18 вересня 2015 року за вказаних вище обставин, та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень з подальшим настанням смерті ОСОБА_6 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Тому, ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням нею вказаних вище умисних, протиправних дій підозрюється в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

03 жовтня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 та ч.2 ст.121 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчинені вказаних кримінальних правопорушень є наступні, зібрані в ході досудового розслідування докази: огляди місця події від 18 та 19 вересня 2015 року в ході яких зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення та вилучено сліди злочину; огляди транспортних засобів в ході яких автомобілі вилучені та поміщені на зберігання на території Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції ГУНП в Тернопільській області; показами потерпілого ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_7 ; висновком експерта №708 від 23 жовтня 2015 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_6 настала віл відкритої черепно-мозкової травми - перелому кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки головного мозку та в його речовину, що в перерізі травматичного процесу призвело до набряку-набубнявіння речовини головного мозку з вклиненням його стовбурових структур у великий потиличний отвір.

14 лютого 2018 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_9 , обрано запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання.

01 березня 2018 року у зв`язку із тим, що зібрані під час досудового розслідування є достатніми для складання обвинувального акту, в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Однак ОСОБА_4 з таким ознайомленням зволікає. В силу ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

ОСОБА_4 скоїла тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, без альтернативної міри покарання. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України: є підстави вважати, що ОСОБА_4 у зв`язку із тяжкістю вчиненого нею злочину може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки не з`являється на виклики до органу досудового розслідування; є усі підстави вважати, що ОСОБА_4 буде незаконно впливати на свідків та потерпілих, показання яких являються одними з основних доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки як встановлено на час вчинення злочину в салоні автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» (на передньому місці пасажира) сидів ОСОБА_8 , який був очевидцем всіх вчинених дій, а також враховуючи те, що у зв`язку з проведеною 18 вересня 2017 року та до цього, у с. Котюжини, Збаразького району агітаційною роботою по підписанню договорів оренди земельних паїв з жителями цього села, у ОСОБА_4 могли утворитися міцні соціальні зв`язки з жителями даного населеного пункту, що в подальшому може бути використано ОСОБА_4 для впливу на їх показання з приводу обставин вчиненого нею злочину, зміну їх показань, під час судового розгляду кримінального провадження; крім цього, як встановлено ОСОБА_4 , з 25 липня 2005 року займається адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом №455 виданим їй в 2005 році, за час якої у неї також могли утворитися міцні соціальні зв`язки з особами, які займаються експертною діяльністю в різних галузях знань, зокрема експертами, спеціалістами, що працюють в експертних установах Тернопільської та сусідніх областях України, тому вказана обставина може свідчити про можливість ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності або її пом`якшення, незаконно впливати на експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку із закінченням 14 квітня 2018 строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його обрання, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 та виконання нею процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваної (обвинуваченої) від органу досудового розслідування, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а тому додатковий строк запобіжного заходу виправданий та необхідний для виконання вимог ст. 290 КПК України, і ці дії не могли бути здійснені раніше через вищезазначені об`єктивні причини

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав дане клопотання з мотивів, наведених у ньому та просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є безстроковим та діє до моменту його скасування. Крім цього, в матеріалах клопотання відсутня постанова про продовження строку досудового розслідування.

Підозрювана ОСОБА_4 погодилася із думкою свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286, ч. 2 ст. 121 КК України.

14 лютого 2018 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім цього, вказаною ухвалою на підозрювану ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді від 14 лютого 2018 року, в частині покладення на ОСОБА_4 обов`язків, встановлений до 14 квітня 2018 року.

В силу ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на підозрювану ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області закінчується 14 квітня 2018 року, але у кримінальному провадженні ще необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, та те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи сторони захисту заслуговують на увагу, а тому клопотання необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України щодо підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2018 року, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця своєї реєстрації чи проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками (зокрема ОСОБА_8 , а також жителями с.Котюжини Збаразького району Тернопільської області) чи експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні, як особисто так через інших осіб.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 12 червня 2018 року.

У задоволені решта вимог відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1