У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2017 р. м. Жмеринка
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суд Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жмеринці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 30.09.2017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 30.09.2017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Скаргу аргументував тим, що 02.01.2017 року близько 13-40 год. на 4 платформі залізничного вокзалу ст. Жмеринка йому були спричинені тілесні ушкодження його бувшою дружиною ОСОБА_5 . По даному факту Жмеринським ВП ГУПН у Вінницькій області відкрито кримінального провадження за №0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Тривалий час слідчий ОСОБА_4 не призначала судово-медичну експертизу та умисно затягувала направлення документів в повному обсязі для проведення цієї експертизи по спричиненим йому тілесним ушкодженням, ігнорувала заяви про допит свідків, які були очевидцями того як ОСОБА_5 била його лежачого ногами, в тому числі і по голові, відмовляла свідка ОСОБА_6 від дачі показів проти ОСОБА_5 . Протягом досудового слідства він вимушений був неодноразово оскаржувати керівнику Жмеринської місцевої прокуратури та прокурору Вінницької області на дії слідчої ОСОБА_4 . Слідча заднім числом, а саме 31.07.2017 року винесла постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Постанову він отримав лише 23.08.2017 року. Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_4 зазначила, що дійшла до висновку, що ОСОБА_5 під час вказаних подій знаходилась в стані необхідної оборони. При цьому слідчий ОСОБА_4 посилається вибірково лише на покази ОСОБА_7 та її рідної сестри ОСОБА_8 , які заперечували факт нанесення ОСОБА_5 йому ударів по голові та тулубу кулаками та ногами. Таке рішення слідчого ОСОБА_4 було прийнято всупереч висновку судово-медичного експерта ОСОБА_9 від 09.06.2017-03.07.2017 р. №59, в якому зазначені наявність у нього тілесних ушкоджень у вигляді гематоми тім`яної ділянки голови, підшкірної гематоми верхньої третини лівого стегна, забій (припухлість) м`яких тканин правого плеча, їх механізм та локалізація, які відповідають матеріалам кримінального провадження, в т.ч. показам свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 29.08.2017 року оскаржив прокурору прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження. 07.09.2017 року дана постанова слідчого була скасована та матеріали кримінального провадження направлено знову слідчому ОСОБА_4 для подальшого досудового слідства. Протягом серпня-вересня 2017 року по кримінальній справі не було проведено жодної слідчої дії. В жовтні він звернувся з заявою про відвід слідчого, однак 21.10.2017 року отримав повідомлення, що це неможливо, оскільки вказане кримінальне провадження 30.09.2017 року закрито на підставі п.2 ст.284 КПК України. Вказана постанова від 30.09.2017 року повністю продубльована з постанови про закриття справи від 31.07.2017 року, з тією різницею, що в кінці якої лише було зазначено, що встановити свідків, які могли б підтвердити факт нанесення тілесних ушкоджень йому його бувшою дружиною ОСОБА_5 не представилось можливим. Однак свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 чітко вказали на те, що вони були очевидцями тог, як ОСОБА_5 наносила йому удари, які спричини тілесні ушкодження. Однак, слідчий умисно замовчує про покази цих свідків та не надає належної юридичної оцінки висновку судово-медичного експерта ОСОБА_9 від 09.06.2017-03.07.2017 р №59, який відповідає показам свідків, та обмежується лише показами ОСОБА_5 , її рідної сестри ОСОБА_8 та її матері, що вказує на необ`єктивне та упереджене досудове слідство.
Таким чином. Слічий ОСОБА_4 штучно висвітлює дії ОСОБА_5 не як умисне нанесення йому тілесних ушкоджень, а як необхідну оборону, та в черговий раз безпідставно приймає рішення про закриття кримінального провадження. При цьому слідчий всупереч вимогам не надає жодної аргументації такій кваліфікації дій, як умисна оборона.
Вважає, що факт спричинення йому спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 є безспірним, а рішення про закриття кримінального провадження є незаконним, він 30.10.2017 оскаржив постанову слідчого Жмеринського ВП ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000013. На що 07.11.2017 він отримав відповідь керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про те, що Жмеринська місцева прокуратура із вказаним рішенням слідчого про закриття погодилась та роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 303-304 КПК України він має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування.
Просив скасувати постанову слідчого Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 000013 від 22.02.2017.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, зазначених вище.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 заперечила проти скарги ОСОБА_3 , вважає його доводи не обґрунтованими, а постанову від 31.07.2017 законною з підстав, викладених в постанові.

Суддя слідчий вислухавши сторін, дослідивши матеріали скарги та надані в судовому засіданні слідчим для огляду матеріали кримінального провадження №0000045, приходи до таких висновків.
Із матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 22.02.2017 року вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_3 , який є потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні (а.с.27)
31.07.2016 року слідчою Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області була винесена постанова про закриття вищезазначеного кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (а.с.110).
07.09.2017 року постановою прокурора Жмеринської місцевої прокуратури постанову слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП України в Вінницькій області від 31.07.2017 року по кримінальному провадженню № 0000013 скасовано, а матеріали кримінального провадження № 0000013 направлено начальникові СВ Жмеринського ВП ГУНП України в Вінницькій області для організації досудвого розслідування (а.с.116).
Постановою слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження було закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в зв`язку з тим, що встановити свідків, які могли б підтвердити факт нанесення тілесних ушкоджень йому його бувшою дружиною ОСОБА_5 не представилось можливим (а.с.120-123).
Однак, при дослідженні матеріалів досудового розслідування, було встановлено, що слідчою допитувались як свідок ОСОБА_14 , яка вказала, що бачила на відстані приблизно 20 метрів від тунелю залізничного вокзалу ст. Жмеринка дві жінки б`ють чоловіка, який присів біля дитини та накривши його. Вказані жінки били його руками та ногами, загальну кількість ударів вказати не могла. Потім від ударів ногами вказаний чоловік впав на бік, в цьому чоловікові вона впізнала свого сусіда ОСОБА_3 , а водній жінок яка його била ОСОБА_5 (а.с.54-56). Однак вказаний свідок допитаний поверхнево, зокрема слідчим йому не ставились питання в яку частину тіла наносились удари жінками ОСОБА_3 , чи наносив він удари у відповідь, тощо.
Свідок ОСОБА_10 в своїх поясненнях вказав, що на відстані приблизно 100 м він побачив, що ОСОБА_15 разом з ОСОБА_16 почали бити ОСОБА_17 , а саме ОСОБА_15 била кулаком по голові та потилиці, а ОСОБА_16 забирала Василя. При цьому вказує, що жодних ударів сі строни ОСОБА_3 по жінкам він не бачив. (а.с.92-95).
Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_10 не узгоджуються між собою, а також не узгоджуються з показаннями свідків, на які посилається у постанові про закриття кримінального провадження від 30.09.2017 слідча. Одночасні допити для усунення розбіжностей слідчою не проводились.
Більше того, навіть при наявності вже отриманих показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які містяться в протоколах допитів, що знаходяться в матеріалах досудового розслідування, постанова слідчого про закриття кримінального провадження з підстав відсутності свідків та очевидців, які б могли підтвердити подію описану в фабулі, а саме факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 його колишньою дружиною ОСОБА_5 , не відповідає дійсності.
І чому слідча при прийнятті рішення про закриття провадження у справі не бере до уваги свідчення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , жодним чином не мотивовано.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_5 , остання заперечує нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (а.с.10), що також не узгоджується з показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , і дані розбіжності у їх показаннях жодним чином слідчою не усувались.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, та слідчий суддя вважає, що строки подачі скарги не пропущені.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2,284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, а саме з урахуванням пояснень потерпілого.
Судом встановлено, що існують суперечності між показаннями ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , на що посилається скаржник, проте, вказані суперечності слідчим в ході досудового розслідування не проаналізовано та не усунуто, не проведено жодних слідчих дій (слідчий експеримент, одночасний допит) з метою перевірки і уточнення відомостей наданих потерпілою та свідками.
Вказані обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, у зв`язку з чим скаргу слід задоволити та постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
Керуючись ст.ст.303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 22.02.2017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1