Постанова

Іменем України
15 березня 2018 р.

м. Київ

справа № 649/504/16-к

провадження № 51-1614 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 122 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2016 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.
Вирішено питання цивільного позову, процесуальних витрат і речових доказів.

Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
В решті вирок суду залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року вирок Апеляційного суду Херсонської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонськоїобласті від 22 лютого 2017 року вирок щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 12 лютого 2016 року, приблизно о 15.30 год., незаконно, безпричинно, всупереч волі власника, переслідуючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, проник на огороджену територію двору по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , після чого продовжуючи свої дії, порушивши недоторканість житла останньої, умисно, незаконно проник до її будинку та перебуваючи у приміщенні вказаного житлового будинку з пістолету А-111 № НОМЕР_1 виробництва фірми «АNICS», зарядженого металевими кульками, який згідно висновку судової балістичної експертизи є пневматичним газобалонним пістолетом, калібру 4,5 мм, здійснив близько 5 пострілів в сторону ОСОБА_7 , внаслідок чого двічі влучив у останню, чим спричинив їй тілесні ушкодження середньої тяжкості та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, оскільки вважає відсутніми підстави для застосуванням ст. 75 КК України.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_6 вказує не безпідставність її доводів та просить залишити її без задоволення.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу прокурора обґрунтованою та просила її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_6 і звільняючи його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України , послався на обставини справи, дані про особу засудженого та врахував обставини, що пом`якшують покарання.

Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що при вирішенні зазначеного питання він має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи. Зокрема, суд, застосовуючи ст. 75 КК України, в повній мірі не врахував тяжкість вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , який офіційно не працює, характеризується посередньо, з сусідами конфліктує, хоча в силу ст. 89 КК України не судимий, однак попередньо притягувався за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи. Також не в повній мірі враховано обставини, за яких було вчинено кримінальні правопорушення, зухвалий характер дій ОСОБА_6 та думку потерпілої ОСОБА_7 , яка наполягала на призначення ОСОБА_6 реальної міри покарання.

Суд апеляційної інстанції зазначені обставини належним чином не врахував, залишив поза увагою доводи прокурора та потерпілої щодо безпідставного застосування судом першої інстанції ст. 75 КК України, їх ретельно не перевірив, відповіді на них не дав, а прийняте рішення належним чином не мотивував.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене засудженому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів і особі засудженого через м`якість.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора -задоволенню.

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення, а, в разі підтвердження обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3