Справа № 474/266/18
Провадження № 1-кп/474/37/18
УХВАЛА
про закриття кримінального провадження
23.04.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000064 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: с. Кумарі Врадіївського району Миколаївської області, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 162 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження с. Петропавлівське, Арзигирського району Ставропольського краю Російської Федерації, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:
02.04.2018р. до Врадіївського районного суду від прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 162 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що 28.02.2018р. близько 00 год. 05 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , незаконно проникли на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 . Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_7 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виник умисел направлений на незаконне проникнення до житлового будинку ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, та іншого володіння особи з мотивів явної неповаги до суспільства та встановлених суспільних правил та норм поведінки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом ривку відчинили зачинені на шпінгалет з середини веранди вхідні двері до житлового будинку та умисно, всупереч волі власника, незаконно проник до будинку потерпілої ОСОБА_7 , чим порушив недоторканність житла.

Крім цього, 28.02.2018р. близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , незаконно проникли на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 . Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_7 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виник умисел направлений на незаконне проникнення до веранди житлового будинку ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, та іншого володіння особи з мотивів явної неповаги до суспільства та встановлених суспільних правил та норм поведінки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом ривку відчинили вхідні двері які з середини тримала ОСОБА_7 , з метою не впустити до свого житлового будинку сторонніх осіб та умисно, всупереч волі власника, незаконно проникли до будинку потерпілої ОСОБА_7 , чим порушив недоторканність житла.

В судовому засіданні 23.04.2018р. потерпіла звернулася до суду із письмовою заявою, в якій, в зв`язку з примиренням з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК України. Просила провадження закрити, претензій до обвинувачених не має.

Прокурор не заперечив проти закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 проти закриття провадження за ч. 1 ст. 162 КК України не заперечили та зазначили про примирення з потерпілою.

Розглянув заяву потерпілої, заслухав думку прокурора, обвинувачених, захисника та потерпілої, судом встановлено наступне.

Як вбачається з ст. 477 КПК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень у формі приватного обвинувачення. Потерпілий має право по вказаній категорії справ відмовитися від обвинувачення.

При цьому слід наголосити на тому, що норма ст. 477 КПК України містить кілька пунктів, у яких визначено види кримінальних правопорушень, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення. Зокрема, у пункті першому йдеться про ряд статей КК, у тому числі і ч. 1 ст. 162 КК України, кримінальне провадження за якими за відсутності обтяжуючих обставин здійснюється у формі приватного обвинувачення, тобто може бути розпочато лише на підставі заяви потерпілого, який в подальшому вправі відмовитись від обвинувачення, наслідком якого, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, є закриття кримінального провадження.

Доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін обтяжуючі обставини використовується у двох значеннях, як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто кваліфікуючі ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання зазначені у частині першій ст. 67 КК України.

Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів у ст. 477 КПК України свідчать про таке.

Пункт 1 ч. 1 ст. 477 КПК України передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК України, тобто визначається за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений. Частиною 1 ст. 162 КК України у диспозиціях передбачають склади злочинів без кваліфікуючих ознак.

У пунктах 2 ч. 1 ст. 477 КК України стосовно певних складів злочинів закон прямо передбачає окремі види кваліфікуючих ознак, визначених саме в статтях Особливої частини КК України обтяжуючими обставинами, наявність яких унеможливлює здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Ці ознаки не співвідносяться з частиною першою статті 67 КК України.

Також у п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України використовується поняття особливо обтяжуючі обставини, що не є складовою призначення покарання.

Крім того, в ст. 477 КПК України в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК України, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК України, немає.

Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК України застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК України кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення.

Вказана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 08.10.2015р. у справі № 5-132кс15.

Суд переконався, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ст.ст. 369-372 КПК України, суд -

ухвалив:
Заяву потерпілої ОСОБА_7 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 162 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000064 від 01.03.2018р. по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 162 КК України - закрити, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

На ухвалу суду до апеляційного суду Миколаївської області може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1