Справа № 165/534/17
Провадження № 1-кп/165/10/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську кримінальне провадження № 0001167 від 27.08.2016 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, який не працює, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

27 серпня 2016 року близько 13:30 год. ОСОБА_6 з метою розшукати місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , підійшов до квартири АДРЕСА_2 , після чого, не отримавши дозволу власника чи жильців квартири і за відсутності визначених для цього законом підстав, протиправно, умисно, самостійно відкривши вхідні двері, проник всередину вказаної квартири, яка належить ОСОБА_4 , чим грубо порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право останнього на недоторканість житла.

У подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 та у під`їзді вказаного будинку, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту з ОСОБА_4 умисно наніс останньому декілька ударів руками в голову та тулуб, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді осаднення та підшкірних гематом в ділянці правої скроні та лівої надбрівної дуги, струсу головного мозку, що згідно висновку судово-медичної експертизи №314 від 19.10.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я .

Обвинувачений ОСОБА_6 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів і показав наступне. 27.08.2016 близько 13:30 год. він з дружиною приїхали з ринку, виймали сумки з автомобіля у дворі їхнього будинку та побачили, що б`ються хлопці. ОСОБА_6 зробив їм зауваження, на що син потерпілого ОСОБА_7 відповів, що це не його справа, та, проходячи повз огорожу, виразився нецензурною лайкою у бік ОСОБА_6 . Обвинувачений вивантажив сумки з автомобіля та пішов до Ковалів додому. ОСОБА_7 зайшов до своєї квартири і прикрив двері, а ОСОБА_6 відкрив двері до квартири і, не заходячи до неї, запитав, чи є вдома хтось із дорослих, виглянув ОСОБА_4 і обвинувачений зробив йому зауваження з приводу поведінки сина, на що потерпілий відповів, що цього не може бути, та руками виштовхав ОСОБА_6 з квартири на площадку третього поверху. Після цього ОСОБА_4 також вийшов з квартири, зіштовхнув ОСОБА_6 зі сходів на площадку між другим і третім поверхами, спустився за ним і почав душити обвинуваченого за горло, внаслідок чого у ОСОБА_6 перехопило дихання, залишилися сліди на шиї. Щоб захиститись, обвинувачений схопив потерпілого за руки і підставив підніжку, внаслідок чого вони втратили рівновагу і разом впали набік на підлогу площадки між другим і третім поверхами. ОСОБА_6 схопив ОСОБА_4 за руки, щоб припинити бійку, потім встав і побіг на другий поверх, ОСОБА_4 теж підвівся і почав доганяти ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 стояв на сходинку нижче від площадки другого поверху, а ОСОБА_4 на кілька сходинок вище площадки другого поверху, останній перехилився через перила і вдарив ОСОБА_6 правою рукою під ліве око. Щоб уникнути продовження конфлікту, ОСОБА_6 вибіг з під`їзду, ОСОБА_4 вийшов за ним і почав погрожувати дружині обвинуваченого, яка стояла біля під`їзду. Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив, лише поставив підніжку, бо оборонявся, з ОСОБА_4 хотів розійтись мирно. Стверджував, що після конфлікту тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не було, його одяг і одяг потерпілого був непошкоджений. У той самий день ОСОБА_6 звернувся на санпропускник за медичною допомогою, йому дали якісь таблетки і сказали звернутись до невропатолога, оскільки у нього боліла голова і він відчував запаморочення, у неділю він знову звернувся у прийомне відділення і йому робили ін`єкції. 28.08.2016 ОСОБА_6 звернувся в поліцію із заявою про те, що його побив сусід, а в понеділок звернувся до судмедексперта, який зафіксував нанесені ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 27.08.2016 він, перебуваючи у дальній кімнаті своєї квартири, почув, що вхідні двері квартири двічі з інтервалом в секунду хлопнули, після цього почув крики і сварку, тому вибіг в коридор і побачив, що ОСОБА_6 стояв в коридорі його квартири біля дверей ванни, нахилившись над його сином ОСОБА_7 , який сидів притиснутим до стіни, і погрожував завдати синові тілесні ушкодження, при цьому нецензурно висловлювався. ОСОБА_4 вимагав припинити це, проте, оскільки ОСОБА_6 не реагував, щоб захистити дитину, тілом, так як в руках у нього сили немає, почав випихати останнього з квартири, а ОСОБА_6 чинив спротив, штовхав ОСОБА_4 обома руками в груди і плечі, бив потерпілого. ОСОБА_4 вдалося випхати обвинуваченого на сходову клітину, вийти за ним і зачинити двері в квартиру, ОСОБА_6 намагався повернутись у житло, кричав, що виховає ОСОБА_7 . Оскільки ОСОБА_4 заважав йому, ОСОБА_6 вдарив останнього кулаком в ліву сторону голови біля скроні, від цього потерпілий, ледь втримавшись на ногах, збіг зі сходів і впав на коліна на площадці між другим і третім поверхами, ОСОБА_6 , підбіг і наносив йому удари в спину, голову, від чого ОСОБА_4 , який перебував у сидячому положенні, вдарився головою об сходи. ОСОБА_4 намагався підвестись, проте ОСОБА_6 продовжував бити його. У подальшому ОСОБА_4 вдалося встати, щоб обвинувачений припинив бити його. Бійка припинилась через те, що його син ОСОБА_7 виглянув з квартири в під`їзд і почав кричати «що ви робите», тоді ОСОБА_6 вибіг з під`їзду, ОСОБА_4 вийшов за ним надвір, щоб знайти підтримку в людей, обвинувачений разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 стояв біля під`їзду та провокував потерпілого на продовження бійки. Вказує, що після бійки його біла майка була подерта, пошарпана, в плямах крові. ОСОБА_4 піднявся додому, йому стало погано, він подзвонив дружині, яка після цього прийшла з базару і викликала швидку, працівники якої надали йому медичну допомогу, хто саме викликав поліцію, він чи дружина не пам`ятає. Причиною такої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 вважає те, що ОСОБА_6 почулося, що його син ОСОБА_7 нецензурно висловився у бік обвинуваченого і останній почав переслідувати дитину. Коли ОСОБА_4 перебував вдома, вхідні двері не були зачинені на замок, оскільки син гуляв на вулиці, двері в під`їзд зачиняються на кодовий замок. Уточнив, що ОСОБА_6 наносив йому тілесні ушкодження і у квартирі, а саме: бив по обличчю, шарпав, штовхав, і у під`їзді будинку. На уточнююче питання, чому при написанні заяви про злочин вказав, що під час проникнення ОСОБА_6 в квартиру тілесні ушкодження йому не завдавались, отримав тілесні ушкодження за межами квартири, пояснив, що під час написання заяви перебував у шоковому стані і мав на увазі, що найбільше постраждав у під`їзді. ОСОБА_4 повідомив суду, що він є інвалідом третьої групи, з 2007 року хворіє на розсіяний склероз, планово лікується двічі на рік, люди, які живуть по сусідству, знають, що він хворіє на цю хворобу, після нанесення йому тілесних ушкоджень його хвороба загострилась. Подія негативно вплинула на атмосферу в сім`ї, порушила його життєві плани, завдала істотної шкоди його дітям, які стали її очевидцями.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що 28.08.2016 близько 14:00 год. вони з її чоловіком ОСОБА_6 повернулись з базару і виймали сумки зі свого автомобіля, при цьому побачили, що у дворі їхнього будинку билися два хлопчики, один з яких є сином потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зробив їм зауваження, щоб вони перестали битися, на що ОСОБА_7 відповів йому нецензурною лайкою. Після цього син потерпілого пішов до під`їзду будинку, ОСОБА_6 зайшов за ним, щоб зробити зауваження батькам хлопця з приводу виховання сина. Її чоловік був відсутній приблизно 15 хвилин. У цей час вона з дитиною перебувала у дворі будинку, підійшла до під`їзду ОСОБА_4 , тому що її туди покликали діти, сказавши, що у під`їзді б`ються. Через вікно під`їзду вона бачила шарпанину, після чого з під`їзду вибігли її чоловік та ОСОБА_4 , вона не бачила на останньому тілесних ушкоджень, на ньому був чистий, неподертий одяг.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що він є сином потерпілого ОСОБА_4 . Влітку 2016 року, приблизно в обід він гуляв у дворі свого будинку, посварився з другом і вони почали битися, ОСОБА_6 зробив їм зауваження, на що свідок відповів, що це не справа обвинуваченого та пішов додому. На сходах у під`їзді він побачив, що ОСОБА_6 біжить за ним, ОСОБА_7 забіг у квартиру та зачинив двері. Обвинувачений відкрив двері, зайшов у квартиру, почав кричати, висловлювався нецензурною лайкою, на крики з кімнати вийшов ОСОБА_4 , він виштовхував ОСОБА_6 з квартири торсом, обвинувачений бив потерпілого у квартирі, куди саме, свідок пригадати не може. У подальшому ОСОБА_4 виштовхав ОСОБА_6 з квартири, ОСОБА_7 залишився у квартирі, проте, коли він виглянув у під`їзд, свідок побачив, що обвинувачений бив ОСОБА_4 , який лежав, руками по голові.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що є дружиною потерпілого, у той день у період з 13 по 14 годину їй зателефонував чоловік, по голосу вона почула, що щось сталось. Коли вона прийшла з роботи додому, діти були дуже перелякані, чоловік лежав на дивані, у нього був синець під оком, садна на лиці, подряпини на руках, здерті коліна, він не міг говорити, ОСОБА_9 викликала швидку медичну допомогу. Особисто вона бійки не бачила, зі слів сина їй відомо, що ОСОБА_6 зайшов за ОСОБА_7 у їхню квартиру, коли потерпілий вийшов з кімнати, почалася бійка, ОСОБА_4 намагався вигнати ОСОБА_6 з квартири, обвинувачений чинив опір, під час бійки діти були в квартирі. Обвинувачений не цікавився станом здоров`я потерпілого, не допомагав.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_6 своєї вини в нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_4 , його винуватість доведена наступними перевіреними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 27.08.2016 про прийняття усної заяви від ОСОБА_4 про те, що 27.08.2016 близько 13:30 год. на сходовій площадці між другим і третім поверхами невідома особа, котра живе в будинку навпроти, спричинила йому тілесні ушкодження (а.п. 131);

протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2016 з фототаблицею про проведення слідчого експерименту для перевірки показань потерпілого ОСОБА_4 за участі потерпілого і свідка ОСОБА_9 , під час якого потерпілий ОСОБА_4 дав показання, аналогічні показанням в судовому засіданні, продемонстрував, яким чином відбувався конфлікт між ним та ОСОБА_6 (а.п. 133-138);

висновком експерта №314 від 19.10.2016, яким встановлено, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: осадження та підшкірні гематоми у ділянці правої скроні та лівої надбрівної дуги, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), струс головного мозку, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Враховуючи характер, локалізацію виявлених ушкоджень, вони утворились від травмувальної дії тупого предмета (предметів), не виключена можливість при падінні та ударі об такі та в термін, указаний в постанові (а.п. 158, 159).

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 роз`яснив, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 були наявні з лівої і правої сторони голови, тому їх спричинення падінням малоімовірне, дані тілесні ушкодження утворились внаслідок дії предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, імовірно від ударів кулаками.

Твердження захисника ОСОБА_5 про те, що висновок експерта №314 від 19.10.2016 є неналежним доказом, у зв`язку з тим, що судово-медична експертиза призначалась на підставі постанови слідчого, в якій вказано, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 наносив ОСОБА_4 на площадці між другим і третім поверхами під`їзду будинку АДРЕСА_3 , а в обвинувальному акті зазначено, що тілесні ушкодження були нанесені у квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку, спростовані під час допиту експерта ОСОБА_10 , який роз`яснив, що в даному випадку місце нанесення тілесних ушкоджень не впливає на встановлення характеру і механізму їх утворення.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні незаконного проникнення до житла ОСОБА_4 підтверджується чіткими і послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який стверджував, що, перебуваючи в дальній кімнаті своєї квартири, двічі з невеликим інтервалом почув звук закриття вхідних дверей квартири, що узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що, втікаючи від ОСОБА_6 , він забіг у квартиру і захлопнув вхідні двері, після чого обвинувачений відчинив вхідні двері і теж забіг у квартиру.

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого про те, що він не заходив у квартиру потерпілого, оскільки під час допиту ОСОБА_6 також показав, що ОСОБА_4 руками виштовхав його з квартири на площадку третього поверху, що підтверджує факт його незаконного проникнення у квартиру потерпілого.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні незаконного проникнення до житла підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 09.02.2017 про прийняття усної заяви від потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що 27.08.2016 близько 13:30 год. ОСОБА_6 без дозволу мешканців квартири АДРЕСА_2 , без законних підстав проник у приміщення вказаної квартири, чим грубо порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла (а.п. 143);

протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2016 з фототаблицею про проведення слідчого експерименту для перевірки показань потерпілого ОСОБА_4 за участі потерпілого і свідка ОСОБА_9 , під час якого потерпілий ОСОБА_4 дав показання, аналогічні показанням в судовому засіданні, і показав, де саме стояли ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у коридорі його квартири (а.п. 133-138);

договором купівлі-продажу від 20.09.2011 та витягом про державну реєстрацію прав серії СВВ №286168, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 (а.п. 153-155).

Суд не враховує посилання захисника на те, що конфлікт між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 мав місце наприкінці серпня 2016 року, а протокол прийняття заяви про вчинення даного злочину від ОСОБА_4 датований 09.02.2017, оскільки даний факт не впливає на встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю. Вчинені ОСОБА_6 протиправні дії, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України. Незаконне проникнення обвинуваченого до житла потерпілого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_6 вчинив злочини невеликої тяжкості, є особою молодого віку (а.п. 144), не працює, на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не знаходиться (а. п. 147, 148), за місцем проживання скарг на нього від сусідів не надходило (а.п. 150), одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п. 151), не судимий (а.п. 145).

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_6 не усвідомив протиправність своїх дій, не розкаявся у вчиненому, вчиняв злочини у присутності дитини.

Водночас суд при визначенні виду та міри покарання враховує підтверджені долученим стороною захисту висновком експерта №272 від 29.08.2016 показання ОСОБА_6 про дії потерпілого, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому, під час даного конфлікту.

Суд не встановив обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст.125, ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в межах санкції частин цих статей. Суд приходить до висновку, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів ним та іншими особами.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення, в сумі 3760,74 грн., відповідно до калькуляції витрат на лікування ОСОБА_4 , який знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Нововолинської ЦМЛ з 27.08.2016 по 09.09.2016 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з лікворно-гіпертензивним синдромом, осаднення та підшкірні гематоми в ділянці правої та лівої надбрівної дуги (виписка №15 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.04.2017) (а.п. 47, 48, 64) на підставі ст. ст. 22, 1166 ЦК України слід задовольнити в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди на підставі ст. ст. 22, 23, 1166 ЦК України слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 10 806,00 грн. витрат на лікування, розмір яких підтверджений випискою №15 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.04.2017 та долученими фіскальними чеками (а.п. 20-22, 64). Враховуючи моральні і фізичні страждання потерпілого, негативні зміни у житті потерпілого та його сім`ї, беручи до уваги, що ОСОБА_6 вчиняв кримінальні правопорушення у присутності дитини потерпілого, а також те, що в судовому засіданні не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_6 та ускладенням хвороби потерпілого, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 1000,00 грн. моральної шкоди.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 128, 129, 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одну тисячу сімсот) грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради 3760 (три тисячі сімсот шістдесят) гривень 74 коп. майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10806 (десять тисяч вісімсот шість) гривень 00 коп. майнової шкоди, 1000 (одну тисячу) гривень 00 коп. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1