Справа №127/4190/18
Провадження №1-кс/127/2072/18
24 лютого 2018 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, непрацюючого, одруженого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
Слідчий ВВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням погодженим з прокурором ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .Клопотання мотивовано тим, що 22.02.2018 у вечірній період доби у ОСОБА_10 . ОСОБА_11 та неповнолітнього ОСОБА_12 під час розпивання спиртних напоїв виник спільний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.
У подальшому, ОСОБА_12 , побачивши автомобіль патрульної поліції, з місця вчинення злочину зник. При цьому ОСОБА_7 , побачивши автомобіль патрульної поліції, сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_10 у свою чергу сів на переднє пасажирське сидіння даного автомобіля, де вони і були затримані співробітниками поліції
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, непрацюючий, без визначеного місця реєстрації, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий.
23.02.2018 року ОСОБА_16 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Таким чином встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_17 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_11 , його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, що він не має постійного джерела доходів, відсутність соціально-стримуючих факторів на території м. Вінниці, а також те, що він, будучи раніше засудженим на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий злочин, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового слідства та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі та згідно ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 тяжкого злочину та ризиків визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_18 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, а тому виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання останнього на причетність до скоєння аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що, перебуваючи на свободі ОСОБА_18 зможе переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки є уродженцем іншої області, а злочин вчинив на території м. Вінниці та може вчинити новий умисний корисливий злочин.
Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
23.02.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.
На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України обґрунтована.
Так, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину за які законом передбачено покарання від 5 до 8 років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України є особою до якої можна застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що ОСОБА_7 не працює та не має постійного джерела прибутку, не має осіб, які перебували на його утриманні, раніше судимий на шлях виправлення не став належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчинені нового злочину.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, а також те, що останній ніде не зареєстрований та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_7 необхідно визначити заставу.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого ВВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 03 години 30 хвилин 24 квітня 2018 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 24 квітня 2018 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого ВВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_7 покладеного на нього обов`язку, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя