Справа № 405/479/17
УХВАЛА
08 листопада 2017 року Ленінський районний суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану справу за кримінальним провадженням: №0014197 від 13.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, №0000803 від 20.01.2017 р., за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та №0009644 від 05.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 18 вересня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено термін перебування під вартою на строк шістдесят днів до 16 листопада 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, оскільки такий термін спливає 16.11. 2017 року до призначеної дати судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки продовжують існувати ризики кримінального провадження. Так, ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів і знову вчинив ряд корисливих злочинів, що свідчить про наявність ризику продовження злочинної діяльності. За таких обставин прокурор вважає, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_8 може перешкоджати встановленню істини по справі та продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат не заперечили проти продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка відображена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, майновий стан. Так, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, знову вчинив ряд умисних корисливих злочинів, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не займався суспільно корисною працею та не мав постійного джерела доходу. За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик продовжити злочинну діяльність і скритись від суду. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 06 січня 2017 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 06 січня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1