Справа № 333/3355/16-к
Справа №333/3355/16-к
Провадження №1-кп/333/11/18

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002244 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.03.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 20.11.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 20.12.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.02.2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, 07.05.2016 року в період часу з 18-00 години до 18 години 49 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переліз через паркан на територію ТОВ «Вітяз», де шляхом пошкодження вікна проник до будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав будівельний інструмент, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: шуруповерт «Германія» чорного кольору, вартістю 1000 грн.; шуруповерт «Протон» зеленого кольору, вартістю 1000 грн.; циркулярну пилу «DWT» зеленого кольору, вартістю 2200 грн.; шліфувальну машинку «Stark» червоного кольору вартістю 2000 грн.; шліфувальну машинку «Cinbell» жовтого кольору, вартістю 1000 грн.; болгарку «DWT» зеленого кольору, вартістю 900 грн.; болгарку «Електромаш» сірого кольору, вартістю 1000 грн.; дриль «Cinbell» жовтого кольору, вартістю 1000 грн.; дриль «Ckil» чорного кольору, вартістю 800 грн.; дриль «Haroles» чорного кольору з металевою насадкою, вартістю 800 грн.; перфоратор «Start» сіро-жовтого кольору, вартістю 1200 грн.; електролобзик «Phiolent» зелено-чорного кольору, вартістю 1000 грн.; електрофорез «Phiolent» зелено-чорного кольору, вартістю 1000 грн.; випрямляч з шуруповерта зеленого кольору, вартістю 1000 грн.; зварювальний апарат помаранчевого кольору, вартістю 3600 грн., всього на загальну суму 20000 грн., які поклав у два мішка та разом з викраденим майном покинув приміщення вказаної будівлі.

Далі, ОСОБА_8 , залишаючи територію вказаного ТОВ «Вітяз» через паркан разом із викраденим майном, був помічений свідком ОСОБА_9 , який почав вимагати у ОСОБА_8 припинити свої злочинні дії, однак ОСОБА_8 усвідомлюючи те, що його дії перестали носити таємний характер, не зупиняючись на досягнутому, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ігноруючи зауваження ОСОБА_9 , діючи відкрито для останнього, покинув місце скоєння злочину разом із викраденим майном.

Своїми умисним діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням до іншого приміщення, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_8 при допиті в судовому засіданні не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні та пояснив, що 07.05.2017 року приблизно о 16-00 год. він знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, доїхав з площі Фестивальної до обласної лікарні. Через поля вийшов до кафе «У Петровича». Там зустрів незнайомого чоловіка, схожого на цигана, біля нього знаходились мішки. Цей циган запропонував підвести його на таксі додому, якщо він йому допоможе. Він погодився та пішов в кафе « ОСОБА_10 » та попросив офіціантку викликати таксі. Коли під`їхав автомобіль таксі, він підійшов до нього та почав допомагати завантажувати мішки в автомобіль. Він ці мішки завантажував з яким-то чоловіком, з ким точно не пам`ятає. Що було в цих мішках він не знав. Через 1-2 хвилини під`їхав потерпілий ОСОБА_11 та почав бити його палкою по голові. На його запитання за що він його б`є, потерпілий пояснив, що це його мішки. Бійка між ними продовжилась, потерпілий забрав мішки, а йому стало зле. З кафе вийшли ще троє чоловіків, з якими був той незнайомий циган, які почали наступати на нього, один з чоловіків дістав пістолет та стріляв в його бік, потім він дістав ніж з карману та сказав цим чоловікам, щоб вони не підходили до нього. Потім він пішов в бік посту ДАІ, по дорозі його затримали працівники поліції. Він ланцюжок на потерпілому не зривав, він його навіть не бачив, потерпілий був одягнений в куртку. Ножем він потерпілому не погрожував, удари не намагався наносити. Його окружили близько шести чоловіків. Він ніж демонстрував лише з метою зупинити нападників та мати змогу піти від них. Коли відійшов від кафе, він ніж склав та поклав в кишеню. Що відбувалось потім зображено на відеозапису з камер поліцейських. Свідка ОСОБА_12 він ніколи не бачив, перший раз він побачив його в суді. Під час досудового розслідування впізнання з ним не проводилось.

Потерпілий ОСОБА_7 в суді повідомив, що він орендує приміщення на території автобази, в цьому приміщенні він робить ремонт для того, щоб облаштувати кафе, у зв`язку з чим там зберігались будівельні інструменти, які були предметом злочину. Територія автобази огороджена забором, в`їзд на неї можливий через прохідну, яку охороняє сторож. Він 07.05.2016 року о 17-00 або 17-30 год. закрив це приміщення особисто. В цей же день о 17-40 год. подзвонив йому ОСОБА_13 , прізвище не знає та сказав, що в нього виставили вікно на будівлі. Він приїхав через 15 хвилин, ОСОБА_13 сказав, що хлопець потягнув два мішки в бік кафе « ОСОБА_10 ». Під`їхавши до цього кафе він побачив, що біля нього стоїть автомобіль «Таврія», а незнайомий хлопець, яким є ОСОБА_14 , складає білі мішки в багажник. Він підбіг, заглянув у мішки, побачив, що там інструмент. Він забрав один мішок та поклав його у багажник свого автомобіля, а другий мішок ОСОБА_14 йому не дав, сказав, що це його інструмент. Між ними почалася бійка. Сухарєву стало погано, тоді він забрав другий мішок. Бійка між ними продовжилась, з нього зірвався золотий ланцюжок та впав на землю, він підняв його та поклав до кишені. Під час бійки ОСОБА_14 дістав з кишені ніж та почав їм махати. Коли ОСОБА_14 махав ножем то нічого не вимагав від нього. Вибігли хлопці з кафе та зупинили ОСОБА_14 . Після того, він сів в автомобіль та поїхав на пост ДАІ, де розповів працівникам поліції про те, що сталося та сказав їм, що в нього в правій кишені ніж. Працівники поліції затримали ОСОБА_14 та вилучили в нього ніж. Він оказував їм супротив, вони в чотирьох не могли його затримати. Протягом 40 хвилин приїхав автомобіль патрульної поліції та швидка допомога. Потім, коли він разом з поліцейськими прибув в приміщення то побачив, що вікно на задній стіні було вибито разом з рамою. Слідчий проводила огляд інструменту, який був викрадений саме в цьому приміщенні, оскільки на час приїзду оперативно-розшукової групи, мішки з інструментами він завантажив до свого автомобіля та перевіз до приміщення в якому вони були викрадені, там же вони були оглянуті та складений протокол.

Свідок ОСОБА_9 , допитаний в суді повідомив, що він працює СТО «Формула Авто», яка знаходиться біля кафе «У Петровича». Він бачив, як через забор булі перекинуті два білих мішки, потім переліз чоловік, в якому він впізнає ОСОБА_14 . Він сказав ОСОБА_14 : «Що ти робиш?», але той сказав: «Циц!» та потягнув волоком два мішки в бік кафе «У ОСОБА_15 ». Він пішов до сторожа автобази, якому розказав про цей випадок, той пішов глянув на будівлю кафе, побачив, що там відкрито вікно та подзвонив потерпілому ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 під час допиту в суді повідомив, що він підробляє на СТО, яка знаходиться неподалік від кафе «У Петровича». Він підійшов в кафе і до нього звернулась бармен ОСОБА_17 та попросила втрутитись у конфлікт, який відбувався на вулиці. Він вийшов на вулицю та побачив, що на вулиці стоїть білий автомобіль-фургон «Таврія», відкритий багажник, в який ОСОБА_14 складав мішки, а ОСОБА_11 їх витягує. Вони штовхались руками. Таксист, побачивши цей конфлікт, витягнув мішки та поїхав. ОСОБА_14 витягнув ніж з кишені та сказав: «Хлопці, не підходьте!». Ланцюжок лежав на землі. ОСОБА_14 ніяких вимог не пред`являв. В цей час біля кафе було близько 5-7 незнайомих осіб. Потім був постріл з пістолету. ОСОБА_14 пішов в бік поста ДАІ, а ОСОБА_11 почав розбирати мішки. Під час конфлікту між потерпілим та ОСОБА_14 , ОСОБА_11 наносив ОСОБА_14 удари палкою, а останній захищав голову руками. ОСОБА_14 був один, поряд з ним нікого не було.

Свідок ОСОБА_18 під час допиту в суді повідомила, що вона працює барменом в кафе «У Петровича». Літом 2016 року в кафе з мішком прийшов ОСОБА_14 . Він поклав мішок на землю, а сам зайшов у кафе, попросив води та викликати таксі. Вона викликала таксі. Після того, як під`їхав автомобіль таксі, ОСОБА_14 вийшов на вулицю. Через деякий час під`їхав ОСОБА_11 на своєму автомобілі та вимагав від ОСОБА_14 повернути йому мішки, але той заперечував та казав, що це його мішки. Між ними зав`язалася бійка. ОСОБА_14 тримав в руках який то металевий предмет, він відступав та казав, щоб його не чіпали. Вардзелов на нього наступав. Вона попросила хлопців ОСОБА_19 та ОСОБА_20 втрутитись у бійку. Один з відвідувачів кафе з пістолетом почав стріляти по ногам, чи попав кудись не знає, але на одязі у ОСОБА_14 була кров.

Свідок ОСОБА_21 допитаний в суді повідомив, що він є співробітником роти ДПС ГУНП в Запорізькій області. В травні 2016 року о 19-00 год. він, разом із напарниками ОСОБА_22 , ОСОБА_23 чергував на посту біля в`їзду в м. Запоріжжя. До них на білому автомобілі під`їхав схвильований потерпілий, повідомив, що його хотіли пограбувати, нападник десь поряд. Вони поїхали кожний на своєму автомобілі. Потерпілий вказав на чоловіка, який йшов по правому боку дороги, це був ОСОБА_14 . Вони під`їхали до нього, звернулись, але він не відреагував, потім вони підійшли до нього, намагались зупинити рукою, але він витягнув ніж, тоді вони вибили ніж з рук, застосувавши прийом боротьби на поклали його на землю. Потім викликали оперативну групу. Рука у ОСОБА_14 була в крові. Огляд ОСОБА_14 проводила оперативно-слідча група. При цьому був присутній потерпілий та якісь його родичі. ОСОБА_14 був у неадекватному стані, виражався нецензурною лайкою, кричав. Вони надягли на нього наручники та викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що він був запрошений в якості понятого під час огляду приміщення. Слідчий фотографував це приміщення та робив зліпок взуття з підлоги.

Свідок ОСОБА_25 повідомив, що він був водієм таксі, який приїхав за викликом в кафе, що знаходиться на трасі Київ-Сімферополь. За повідомленням їхати треба було до ОСОБА_26 . Прибувши на місце, він побачив хлопця, схожого на обвинуваченого ОСОБА_14 , який вийшов з кафе, запитав в нього чи це таксі, потім взяв два мішки та попросив відкрити багажник. На його питання: «Що там?», хлопець відповів: «Інструменти». Потім під`їхав автомобіль «Таврія» пікап білого кольору, з нього вийшов чоловік, почав витягувати з його автомобіля мішки, почав кричати на хлопця, що це його, навіщо вони взяли. Потім з багажника свого автомобіля цей чоловік витяг палицю та почав бити хлопця. Між ними відбулася бійка. Потім ще хтось вийшов з кафе. А він витягнув другий мішок з багажника, поклав його на землю та поїхав. До того моменту як приїхав пікап до автомобіля ніхто не підходив. Потім з кафе вийшов ще один чоловік, але він нічого не робив.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.05.2016 року судом встановлено, що ОСОБА_7 звернувся із заявою в якій пояснив, що 07.05.2016 року з 18-50 до 19-20 год. Невідомий проник на територію ТОВ «Вітяз» по вул.. Космічній, 150 та відкрито заволодів з приміщення будівельні інструменти, після чого намагався завантажити їх в автомобіль, був зупинений заявником. Під час конфлікту погрожував ножем, намагався нанести удар в живіт, зірвав ланцюжок з шиї (т.1 а.с.117).

Висновки суду про місце вчинення злочину ґрунтуються на даних, викладених в протоколі огляду місця події від 07.05.2016 року, під час якого була оглянута ділянка місцевості, розташована навпроти входу до кафе «У Петровича». Встановлено, що з лівого боку дороги розміщуються кіоски «Автозапчастини», а з правого боку заправка «Energy» (т.1 а.с. 160-164).

Під час огляду місця події 07.05.2016 року було також оглянуто приміщення будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Ця будівля розташована на території ТОВ «Витяз», яка огороджена цегловою огорожею, висотою 1,5 м. Сьоме вікно, яке складається з двох секцій має пошкодження, а саме: деформована металева частина у верхній частині вікна нижньої хвіртки. Сьоме вікно під час огляду розташоване в середині приміщення. В приміщенні на підлозі мається нашарування плиточного клею. На цьому нашаруванні маються двоє об`ємних слідів низу взуття. Під час огляду місця події були вилучені також два зліпки низу взуття із вказаної ділянки, що підтверджується відповідним протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього (т.1 а.с.131-136).

Із протоколу огляду місця події від 07.05.2016 року судом встановлено, що на ділянці місцевості біля заправної станції «Формула» по вул. Оріхівське шосе в м. Запоріжжя був виявлений та вилучений складний ніж, загальною довжиною 220 мм із написом на клинку «440 stairless Italy».

З висновку експерта №266-3 вбачається, що наданий на дослідження ніж, який було вилучено 07.05.2016 року в ході огляду місця події холодною зброєю не являється, цей ніж є складним пружинним ножем господарсько-побутового призначення (т.1 а.с.166-168).

Також із протоколу огляду місця події від 07.05.2016 року (т.1 а.с.137-140) судом встановлено, що в приміщенні будівлі на підлозі були оглянуті два мішки з інструментами, які ОСОБА_7 надав, пояснивши, що витягнув їх з автомобіля таксі «Таврія» темно-зеленого кольору та надав викрадені інструменти для огляду, а саме: шуруповерт «Германія» чорного кольору; циркулярну пилу «DWT» зеленого кольору з металевим захистом округлої форми; шліфувальну машинку «Stark» червоного кольору; шліфувальну машинку «Cinbell» жовтого кольору; болгарку «DWT» зеленого кольору; болгарку «Електромаш» сірого кольору; дриль «Cinbell» жовтого кольору; шуруповерт «Протон» зеленого кольору; дриль «Ckil» чорного кольору; дриль «Haroles» чорного кольору з металевою насадкою; перфоратор «Start» сіро-жовтого кольору; електролобзик «Phiolent» зелено-чорного кольору; фрезер «Phiolent» зелено-чорного кольору; випрямляч з шуруповерта зеленого кольору; зварювальний апарат помаранчевого кольору та проводи.

В судовому засіданні були оглянуті речові докази: будівельні інструменти, які були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 . Висновки суду щодо обсягу та найменуванню викраденого майна ґрунтуються на протоколі огляду місця події від 07.05.2016 року (т.1 а.с.137-140), ненадання потерпілим деяких інструментів для огляду в судовому засіданні не дає підстав виключати ці інструменти з переліку викраденого.

З протоколу затримання підозрюваної особи від 08.05.2016 року судом встановлено, що ОСОБА_8 було затримано 07.05.2016 року о 23-05 год. також в цьому протоколі вказано, що низ взуття чисті, за виключенням нашарування бруду на бортиках лівої туфлі (т.1 а.с. 239-240).

Відповідно до висновку експерта №792-Т від 24.05.2016 року сліди, зафіксовані у гіпсовому та алебастровому зліпках, вилучені 07.05.2016 року в ході ОМП по вул. Космічна, 150 в м. Запоріжжя, залишені кросівкою на ліву ногу, вилученого 08.05.2016 року у ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 171-177).

В судовому засіданні були оглянуті речові докази, в числі яких упаковка зі кросівками та гіпсовим зліпком.

Судом не можуть бути враховані доводи захисника що цілісність упаковки порушена, оскільки в описовій частині вищевказаного висновку зазначено, що на експертизу надійшла картонна коробка, опечатана паперовою біркою, цілісність упаковки не порушено та забезпечує зберігання об`єктів від несанкціонованого доступу. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засідання підтвердив, що кросівки, які оглядаються належать йому та були вилучені в нього.

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз №1693, 1693-д у ОСОБА_7 виявлені крововилив та садна на правій гомілці, крововилив на лівому стегні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які виникли від дії тупих предметів (т.1 а.с. 232-235).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №3491 від 08.05.2016 р. о 04-05 год. ОСОБА_8 перебував у стані змішаного сп`яніння (алкоголь, марихуана, метамфетамин) (т.1 а.с.202).

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських. Під час огляду відеозапису зробленого з камер нагрудних камер патрульних поліцейських ОСОБА_8 вказав на чоловіка, який начебто дав йому ці мішки. Але особистість чого чоловіка під час судового засідання встановити не вдалося, не зважаючи на заходи, прийняті судом.

Ці докази доводять винність ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного злочину.

Суд дав оцінку показанням ОСОБА_8 про те, що він викрадення майна потерпілого не вчиняв, проте вважає їх неправдивими та такими, що надані з метою уникнути відповідальності. Показання ОСОБА_8 щодо передачі йому мішків з викраденими у потерпілого інструментами іншим невстановленим чоловіком «циганської національності» є непереконливими, такими, що не відповідають подальшому розвитку подій та спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Так, свідок ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , свідок сторони захисту ОСОБА_25 , потерпілий ОСОБА_11 показання ОСОБА_8 про цього чоловіка не підтверджують. Свідок ОСОБА_18 , яка працювала в кафе, вказує на те, що саме ОСОБА_8 просив її викликати таксі та після того, як таксі під`їхало, вона саме ОСОБА_14 повідомила про це, після чого він вийшов з кафе. Вона бачила ОСОБА_14 до того моменту, як він зайшов в кафе, саме він був з мішком. Свідок ОСОБА_27 , який бачив ОСОБА_8 на вулиці біля мішків та в кафе, також не вказує на присутність іншого чоловіка, окрім ОСОБА_14 поряд з мішками. Потерпілий ОСОБА_11 , якому був окремо продемонстрований відеозапис, з чоловіком на якого ОСОБА_14 вказав як на того, хто начебто передав йому ці мішки, також не підтвердив присутність цього чоловіка поряд з автомобілем таксі. Згідно показань самого обвинуваченого ОСОБА_8 біля кафе та в кафе він спілкувався зі свідком ОСОБА_27 , який пропонував його пригостити пивом, розмовляв з ним. Про дії, в цей час, того чоловіка, який начебто передав йому мішки, ОСОБА_8 не зміг пояснити. Показання свідка ОСОБА_25 не підтверджують показання обвинуваченого про участь іншого чоловіка у викрадені майна. Цей свідок лише повідомив, що під час бійки між обвинуваченим та потерпілим з кафе вийшов іншій чоловік, який йшов по напрямку до мішків, але потім зупинився. Свідок пояснив, що впізнати цього чоловіка він не зможе. Але ці показання не можуть бути сприйняті судом як доказ участі іншої особи у викрадені майна потерпілого, тому що вони не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Перевіряючи показання ОСОБА_8 про вчинення злочину іншою людиною, суд врахував і поведінку ОСОБА_8 після появи потерпілого та поліції. Після того, як ОСОБА_7 почав забирати з автомобіля таксі мішки, ОСОБА_8 казав потерпілому, що це його мішки та не вказував на їх належність іншому чоловікові. Також ОСОБА_8 безпосередньо під час та після затримання працівникам поліції не вказував на причетність до злочину іншого чоловіка. Хоча в судовому засіданні ОСОБА_8 вказує на чоловіка, зображеного на відеозаписі, під час його затримання патрульними поліцейськими. Тобто, ОСОБА_8 безпосередньо на місці пригоди мав можливість вказати на причетність до злочину іншого чоловіка. Проте, ні потерпілому, ні працівникам поліції не вказав на особу, яка начебто передала йому мішки, взагалі про участь іншого чоловіка в описуваних подіях не повідомив. Тому суд вважає показання ОСОБА_8 в цій частині нелогічними, непослідовними та такими, що суперечать іншим доказам.

Також на спростування непричетності ОСОБА_8 до викрадення майна потерпілого з приміщення свідчать і показання свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні повідомив, що саме ОСОБА_8 він бачив з мішками, після чого зробив йому зауваження.

Крім того, на місці безпосереднього викрадення майна в приміщенні, виявлені сліди низу взуття, які відповідно до висновку експерта №792-Т від 24.05.2016 року є слідами лівої туфлі ОСОБА_8 . Доводи захисника та обвинуваченого про те, що сліди взуття розміщенні в місцях, які унеможливлюють їх залишення людиною не підтверджені матеріалами справи.

Непереконливими суд вважає також доводи захисника та обвинуваченого щодо вчинення злочину фізично сильною людиною, оскільки виходячи з показань свідка ОСОБА_12 , мішки з інструментом перекидались через огорожу по одному та потім ОСОБА_14 волоком тягнув ці мішки по землі.

Доводи захисника щодо непроведення таких слідчих дій як: впізнання зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ін., одночасний допит підозрюваного ОСОБА_8 та потерпілого, свідків, не впливають на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченому ч.3 ст. 186 КК України.

Частиною 1 ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази особисто, в тому числі шляхом дослідження усних показань потерпілих та свідків. Вказані потерпілий та свідки безпосередньо суду повідомили відомості щодо обставин вчиненого злочину, які ними сприймалися особисто. Показання свідків та потерпілого в сукупності з іншими доказами в повній мірі доводять участь саме ОСОБА_8 у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_7 .

Захисником заявлене клопотання про визнання недопустимими доказів: протоколу огляду місця події біля АЗС «Формула» та території біля кафе «У Петровича», протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій, протоколи допиту свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , висновку експерта №792-т від 24.05.2016 року, висновку СМЕ №1693, 1694-д у відношенні ОСОБА_7 , речових доказів, незаконно вилучених під час огляду місця події.

Клопотання захисника про недопустимість доказів задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Посилається захисник на те, що під час досудового розслідування постанова про призначення групи прокурорів, доручення на проведення досудового розслідування не були підписані, отже всі слідчі дії проведені незаконно, неуповноваженою на те особою.

Але в судове засідання прокурором надані постанови про призначення групи прокурорів від 08.05.2016 року, якою призначені прокурори по цьому кримінальному провадженню: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.2 а.с.48). З витягу з ЄРДР від 08.05.2016 року вбачається, що органом досудового розслідування є Комунарське відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області, слідчими є ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 (т.1 а.с.110). Також в судове засідання надані доручення на проведення досудового розслідування заступника СВ Комунарського ВП ОСОБА_36 на ім`я слідчого ОСОБА_37 від 08.05.2016 року (т.1 а.с. 111), повідомлення слідчого ОСОБА_37 прокурору про початок досудового розслідування від 08.05.2016 року (т.1 а.с.112), постанова про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 02.06.2016 року (т.1 а.с.125).

Оцінюючи у сукупності вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається даних, які б указували на те, що наведений вище доказ: протоколи огляду місця події біля АЗС «Формула» та території біля кафе «У Петровича» є недопустимим - порушень процесуального порядку збирання досліджених при судовому розгляді доказів за матеріалами справи не встановлено, доказ зібраний належними суб`єктом, уповноваженим на його отримання, при його збиранні під час досудового розслідування було дотримано порядок, визначений кримінально-процесуальним законом.
Клопотання в частині визнання недопустимими протоколів допиту потерпілого та свідків задоволенню не підлягають, оскільки вказані протоколи допиту потерпілого та свідків не є доказами в судовому провадженні. Відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України фактичні дані встановлюються: показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.
Щодо порушення порядку проведення огляду місця події: приміщення по АДРЕСА_2 , який, на думку захисника, проведений без дозволу власника, оскільки ОСОБА_7 не є власником цього приміщення, а є прорабом, суд зазначає таке.

В статі 87 КПК України зазначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 3) порушення права особи на захист.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», наголошено на тому, що згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

З показань потерпілого вбачається, що приміщення за адресою: АДРЕСА_2 перебуває в користуванні ОСОБА_7 .
Як передбачено ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи,яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті.
Закон не визначає, у якій формі має бути викладена добровільна згода особи, котра є володільцем житла. Про те, що проникнення відбулося за добровільною згодою особи,може бути надана її письмова заява, або зазначено у протоколі огляду, засвідченому підписом власника.
В матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_7 від 07.05.2016 р. про добровільну згоду на огляд працівниками поліції приміщення по АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.130).
Проведеним оглядом вказаного приміщення не порушуються права інших фізичних або юридичних осіб, тому суд дійшов висновку, що огляд місця події, яким є зазначене вище приміщення, відбувся у відповідності до вимог процесуального закону.
Посилання у ч.1 ст.233 КПК України на ухвалу слідчого судді як форму рішення про дозвіл на проникнення до житла чи іншого володіння особи, закріплює інший порядок обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи, коли власник на це добровільної згоди не надав.

Підстави для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події та похідних від нього висновків експертиз, предметом дослідження яких були вилучені при огляді місця події сліди та речові докази, відсутні, за вказаних обставин суд дійшов висновку, що вказані докази були зібрані у встановленому законом порядку і відповідали вимогам ст.85-86 КПК України.

Відсутність повідомлення потерпілому ОСОБА_7 про початок досудового розслідування, відсутність ухвали слідчого судді про арешт майна, вилученого під час огляду місця події ножа, слідів взуття, на що звертає увагу захисник в своєму клопотанні, не впливає на висновки суду щодо встановлення вини обвинуваченого, кваліфікації його дій тощо.

Також захисник посилається на неякісне проведення досудового розслідування, а саме: не проводилось належним чином розслідування факту спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а саме вогнепальної рани; фотозйомка огляду місця події проведена неякісно, не виявлені відбитки пальців рук ОСОБА_8 на місці крадіжки та будівельних інструментах, допити свідків проводились до внесення відомостей в ЄРДР. Проте ці доводи не впливають на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч.3 ст. 186 КК України, що йому інкримінують, з підстав викладених вище.

Під час визначення суми матеріальної шкоди, суд керувався показаннями потерпілого про вартість майна, яке було в нього викрадено. Потерпілий ОСОБА_7 поясняв під час допиту, що деякий інструмент на час його придбання вже був у споживанні, тому документів та фінансових документів він не має.

Доводи захисника щодо того, що золотий ланцюг потерпілого не вилучався, а підозра ОСОБА_8 за ст. 187 ч.2 КК України не пред`являлась не враховуються судом до уваги з підстав викладених нижче.

Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном належить кваліфікувати як грабіж.

В даному випадку дії ОСОБА_8 були помічені свідком ОСОБА_12 , який зробив ОСОБА_8 зауваження: «Що ти робиш?». Проте, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що його злочинні дії виявлені, оскільки зауваження свідок зробив ОСОБА_14 саме під час перекидування мішків з інструментом через огорожу, і ОСОБА_8 на зауваження відреагував, сказавши свідку «Циц!», що свідчить про те, що він почув зауваження ОСОБА_12 та усвідомив, що ОСОБА_12 зрозумів протиправний характер його дій, але продовжив зникнення з місця вчинення злочину разом з викраденим майном.

Аналіз зібраних та досліджених в суді доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 186 КК України, оскільки своїми умисним діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням до іншого приміщення, вчинений повторно.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 07.05.2016 р. приблизно о 19- 00 год., будучи особою, яка раніше вчинила розбій, знаходячись біля кафе «У Петровича», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Оріхівське шосе, 2-В, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, із погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_7 золотий ланцюг 585 проби довжиною 60 см, вагою 70 грамів вартістю 63000 грн. разом із золотим хрестиком 585 проби, вагою 20 грам, вартістю 20000 гривень, а всього на загальну суму 83000 грн., однак не втримав в руках вказані золоті вироби, впустивши їх на землю. Після цього, потерпілий ОСОБА_7 підняв з землі золотий ланцюжок та хрестик та поклав їх до карману своєї куртки. В цей час ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, із погрозою застосування фізичного насилля, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_7 , яке виразилось в демонстрації ножа «440 STAINLESS ITALY» та не однократному намаганні нанести удари потерпілому, почав вимагати у ОСОБА_7 віддати йому вищевказані золоті вироби, якими намагався відкрито заволодіти, однак дії ОСОБА_8 були припинені невстановленими в ході досудового розслідування особами.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

ОСОБА_8 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України не визнав, пояснив, що він золотий ланцюжок на шиї потерпілого не бачив, оскільки останній був одягнутий в куртку. Він демонстрував ніж лише з метою припинити дії потерпілого та інших чоловіків. Ніяких вимог він потерпілому щодо цього ланцюга не пред`являв. Оскільки потерпілий бив його палкою по голові, інші незнайомі чоловіки його оточили, стріляли в нього з пістолета, поранили в руку, тому він побоювався за своє життя. Після того він пішов в бік посту ДАІ, щоб покликати на допомогу.

Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що в діях ОСОБА_8 є склад кримінального правопорушення, яке передбачено ч.2 ст. 187 КК України. Вказаний висновок суду ґрунтується наступним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності » №10 від 6 листопада 2009 року, розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Ті обставини, що спочатку виник конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_11 , який переріс в бійку, а потім з кафе вийшли декілька сторонніх чоловіків, які наблизилися до ОСОБА_14 ( один з яких стріляв з пістолета) підтверджується показаннями обвинуваченого, свідка ОСОБА_27 , потерпілого ОСОБА_11 . З показань потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_27 судом встановлено, що ОСОБА_14 під час демонстрації ножа не висловлював ніякої вимоги потерпілому віддати його золотий ланцюг. Суд вважає, що свідок ОСОБА_27 почув би таку вимогу, якщо б вона висловлювалась ОСОБА_14 , оскільки він знаходився поряд та чув як ОСОБА_14 казав: «Хлопці! Не підходьте!». Також із показань потерпілого ОСОБА_11 встановлено, що золотий ланцюжок з його шиї був зірваний під час бійки та впав на землю, після чого був піднятий потерпілим та покладений в кишеню. Тобто, не встановлені дії ОСОБА_14 , які б свідчили про наявність у нього умислу на заволодіння золотим ланцюжком потерпілого.

Показання ОСОБА_8 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи №1793, відповідно до якої у ОСОБА_8 виявлені рана на лівому передпліччі, садна в лобній області зліва з переходом на волосисту частину голови, в області обох кистей, крововилив в області правого стегна, які є легкими тілесними ушкодженнями. У зв`язку з проведеним хірургічним лікуванням рани лівого передпліччя встановити характеристики травмую чого предмету не вдалося. Садна в лобній частині зліва з переходом на волосисту частину голови, в області обох кистей, крововилив в області правого стегна у ОСОБА_8 виникли від дії тупого предмету. Йому було спричинено не менше 6 травматичних впливів.

Виходячи із досліджених доказів суд вважає, що демонстрація ножа ОСОБА_8 була вчинена не з метою заволодіти золотим ланцюжком, а з метою уникнути затримання та спричинення тілесних ушкоджень, що не може бути кваліфіковане як розбій. Оскільки демонстрація відбувалась не лише потерпілому ОСОБА_7 а й іншим особам, які підійшли до ОСОБА_14 , він звертався до всіх осіб зі словами: «Хлопці, не підходьте!».

Відповідно до вимог ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Таким чином, висновки органів досудового слідства про те, що ОСОБА_8 зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_7 золотий ланцюг, впустив на землю, після чого, продемонструвавши ніж, вимагав у потерпілого віддати йому вищевказані золоті вироби, є такими, що суперечать матеріалам справи, та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази, давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні ОСОБА_8 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , що є підставою для визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдання у відповідності зі ст. 373 ч.1 п.3 КПК України через відсутність в його діянні складу даного кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, не знаходячи обставин, що пом`якшують покарання. До обтяжуючих обставин суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що підтверджується висновком №3491 від 08.05.2016 р..

Суд враховує, що скоєний ОСОБА_8 злочин за ч.3 ст. 186 КК України є тяжким, він раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не працює.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №291 ОСОБА_8 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді специфічного розладу особистості за емоційно-нестійким типом, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання психоактивних речовин (алкоголь, канабіоіди, психостимулятори), вживання зі шкідливими наслідками. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані змішаного сп`яніння. Отже міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом у цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.1 а.с. 184-189)

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_8 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

По справі потерпілим не заявлено цивільний позов.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення судово-криміналістичної експертизи та судово-трасологічної експертизи складають 1055 гривень 52 коп.

Вищезазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України та виправдати на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Визнати ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йомупокарання за цією статтею у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 07 травня 2016 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07 травня 2016 року по 20 червня 2017 року у співвідношенні 1 день утримання в слідчому ізоляторі за 2 днів покарання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 1055 грн. 52 коп.

Речові докази:
-шуруповерт «Германія» чорного кольору; циркулярну пилу «DWT» зеленого кольору з металевим захистом округлої форми; шліфувальну машинку «Stark» червоного кольору; шліфувальну машинку «Cinbell» жовтого кольору; болгарку «DWT» зеленого кольору; болгарку «Електромаш» сірого кольору; дриль «Cinbell» жовтого кольору; шуруповерт «Протон» зеленого кольору; дриль «Ckil» чорного кольору; дриль «Haroles» чорного кольору з металевою насадкою; перфоратор «Start» сіро-жовтого кольору; електролобзик «Phiolent» зелено-чорного кольору; фрезер «Phiolent» зелено-чорного кольору; випрямляч з шуруповерта зеленого кольору; зварювальний апарат помаранчевого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити останньому.

-два відбитки низу взуття, складний ніж, які зберігаються в Комунарському ВП Дніпровського ВП ГУНП в запорізькій області - знищити.

-пара кросівок «maraton» чорного кольору повернути ОСОБА_38 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же час, з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1