АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/491/17 Номер провадження 11-сс/786/656/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження
08 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 9 листопада 2017 року,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 9 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням 29.11.2017 ОСОБА_3 через Крюківський районний суд м. Кременчук Полтавської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді.
Вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 вважаю, що у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_3 , останній оскаржує судове рішення, а саме ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 9 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, яка, відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 303, 309 КПК України, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Статтею 309 КПК України визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому вказаний перелік не містить в собі ухвали слідчого судді про бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Більш того, ч. 3 вказаної статті прямо передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають, а заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Так, статтею 303 КПК України передбачені конкретні види бездіяльності слідчого чи прокурора, процесуальні рішення цих посадових осіб, а також слідчі дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального закону, які не суперечать вимогам ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 3, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що ОСОБА_3 оскаржив до апеляційного суду ухвалу слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в порядку ст. 309 КПК України, не може бути предметом оскарження в апеляціній інстанції.

На підставі ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 9 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_3 .

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Апеляційного суду
Полтавської області ОСОБА_2